Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/1576/26 
Провадження № 2/572/1696/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
одноособово суддя Ведяніна Т.О.
за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 
ТзОВ ФК « Кредит –Капітал» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитом в сумі 32800 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_3 у формі електронного документу було укладено договір №898172 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у сумі 10000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені договором. 
24 березня 2021 року права грошової вимоги за вказаними кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу №ККЛУ-24032021. 
Відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі 32800 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 10000 грн., заборгованості за відсотками 22800 грн. 
Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. 
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2026 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ «Сенс Банк».
12 травня 2026 року від АТ «Сенс Банк»» надійшла інформація, яка витребовувалася судом.
Суд дослідивши надані докази, дійшов до наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №898172 за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 10 000 грн. (п. 1.2 договору) строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом знижена процентна ставка 0,95 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в графіку платежів, стандартна процентна ставка- 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4 договору для застосування зниженої процентної ставки . Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за зниженою ставкою 12850 грн., за стандартною ставкою 15700 грн. 
Даний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства або відповідний мобільний додаток .
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується довідкою виданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1901 від 19.01.2026 року, відповідно до якої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до договору на переказ коштів між ТОВ «Лінеура Україна» переказ коштів 19.07.2020 року на суму 10 000 грн. на картку НОМЕР_1 .
Також, підтвердженням перерахування коштів відповідачу, є інформація АТ «Сенс Банк» , згідно з якою на ім`я ОСОБА_3 в банку відкрито картку № НОМЕР_1 та на дану картку 19.07.2020 року було зараховано 10000 грн.
Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №898172 від 19.07.2020 року, який є додатком до даного договору, датою повернення позики та сплати нарахованих відсотків 18.08.2020 року, сума позики 10000 грн., сума нарахованих відсотків 2850 грн., разом до оплати 12850 грн.
Договір №898172 від 19.07.2020 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону , що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи.
24 березня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №ККЛУ-24032021, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Лінеура Україна».
Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №898172 укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 32800 грн.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Із наведеного вище порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
Отже, підписавши кредитний договір, позичальник погодилася з усіма його умовами.
При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права ТОВ «Лінеура Україна», і він має право вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором.
12 березня 2026 року відповідачці була надіслана досудова вимога про сплату боргу за кредитним договором.
Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що отриманий кредит відповідачка за умовами договору не сплачує, в результаті чого має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в сумі 32800 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22800 грн. - заборгованість по відсоткам.
Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду надано не було.
З приводу нарахування процентів та строку такого нарахування за договором №898172, суд зазначає наступне.
При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
За умовами договору надання грошових коштів у позику № 898172 укладеного 19 липня 2020 року, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів.
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.
Відповідно до договору надання грошових коштів у позику № 898172 від 19.07.2020 року, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. позичальник може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору (п.4.1 Договору),
Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору надання грошових коштів у позику № 898172 від 19.07.2020 року , Додаткової угоди до Договору про продовження строку кредитування, матеріали справи не містять.
Саме по собі зазначення у договорі про можливість пролонгації строку кредиту не вказує на продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки такий строк визначений п. 1.3. договору. З урахуванням визначеного строку сторонами було розраховано загальну вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало доказів відображення зміни умов договору щодо строку кредитування та нової дати повернення кредиту в особистому кабінеті споживача, як це передбачено договором, зокрема, п. 4.5.
ТОВ «Лінеура Україна» мало право на нарахування відповідачці процентів за користування кредитом виключно в межах строку кредитування, визначеного п. 1.3. договору.
Із розрахунку наведеного позивачем в позовній заяві вбачається, що відсотки нараховувалися по 16.11.2020 року.
Позивачем не надано інформації щодо здійснення позичальником у період з дати укладення договору від 19.07.2020 року по 18.08.2020 року, погашення нарахованих відсотків. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 30 днів, який було визначено у пункті 1.3 договору надання грошових коштів у позику № 898172 від 19.07.2020 року.
У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.
Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору надання грошових коштів у позику № 898172 від 19.07.2020 становить 2850 грн (10000 х0,95%х30 днів), та підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідачка повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі вказаного договору надання грошових коштів у позику, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 10000,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 2850,00 грн.- заборгованість за відсотками, а всього 12850,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №19038 від 20.03.2026 та надання позивачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Апологет» в розмірі 8000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, акт наданих послуг №1312 від 09.03.2026 року, детальний опис виконаних робіт від 09.03.2026 року, ордер на надання правової допомоги адвокатом Усенко М.І.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000,00 грн. 
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1043,04 грн.( 12850 х2662,40:32800=1043,04) , витрати на правничу допомогу в розмірі 1958,84 грн. (12850х 5000:32800=1958,84). 
На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (розташований у м.Львів вул.Смаль-Стоцького,1 корпус 28 , код ЄДРПОУ 35234236 ) заборгованість за кредитним договором №898172 від 19.07.2020 року в сумі 12850 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 1043 (одна тисяча сорок три) гривні 04 копійок , та витрати на правничу допомогу в розмірі 1958 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 84 копійки.
Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: