ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 300/8213/24 пров. № А/857/40108/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Івано-Франківської окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року (головуючий суддя: Скільській І.І., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 29.10.2024, звернулася з позовом до суду, в якому, просила:
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.10.2024 за № 768 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, згідно Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби період з 25.03.2003 по 12.11.2020 на посаді сільським головою Григорівської сільської ради та призначити пенсію за віком, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ з 10.10.2024, здійснивши нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках за № 02-36/2669, № 02-36/2670, виданих 08.10.2024 Рогатинською міською радою Івано-Франківської області.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Позивач, 10.10.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», до якої додала, зокрема, довідки про складові заробітної плати за № 02-36/2670 та № 02-36/2669, видані 08.10.2024 Рогатинською міською радою Івано-Франківської області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.10.2024 за № 768 позивачці відмовлено у такому переведенні у зв`язку тим, що у неї відсутній необхідний стаж державної служби, а робота на посаді в органах місцевого самоврядуванні не зарахована до стажу державної служби, оскільки така згідно чинного законодавства може бути зарахована до 04.07.2001. Вважає, що прийняте рішення є протиправним, та підлягає скасуванню, так як станом на 01.05.2016 працювала на посаді державного службовця та має понад 10 років стажу державної служби.
Рішенням Івано-Франківської окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.10.2024 за № 768 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, згідно Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 25.03.2003 по 01.05.2016 на посаді голови Григорівської сільської ради та призначити пенсію за віком, відповідно до пункту 10 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ з 10.10.2024.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.10.2024 за № 768 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, згідно Закону України «Про державну службу» є правомірним, оскільки станом на 01.05.2016 позивачка не обіймала посади державного службовця, і відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Позивач із метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», 10.10.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із відповідною заявою, до якої, серед іншого, було долучено довідки про складові заробітної плати № 02-36/2669, № 02-36/2670 від 08.10.2024.
Заяву позивача про переведення за принципом екстериторіальності передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке за результатами розгляду документів, доданих до заяви прийняло рішення від 16.10.2024 № 768 (а.с. 12) про відмову в перерахунку. Обґрунтовуючи відмову пенсійний орган зазначив про те, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016, а робота на посаді в органах місцевого самоврядуванні не зарахована до стажу державної служби, оскільки така згідно чинного законодавства може бути зарахована до 04.07.2001.
Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивач через уповноваженого представника звернулася з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 01.05.2016, стаж перебування позивачки на посаді державної служби становить більше ніж 10 років. У зв`язку з цим, позивачкою виконано всі необхідні умови для призначення їй пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачкою не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), який також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».
Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі також - Закон № 889-VIII), 01.05.2016 набув чинності та згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі також - Закону № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII - 01.05.2016, право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.
Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII вік і страховий стаж.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби), набуті до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, встановлених законодавством, що діяло на відповідний час, зокрема відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.
З наведеного положення випливає, що робота на посадах державної служби, здійснена до 01.05.2016, зараховується до стажу державної служби, який, разом із страховим стажем та віком особи, впливає на наявність права на пенсію, призначену відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Предметом розгляду цієї справи є визначення наявності підстав для зарахування роботи позивачки в органах місцевого самоврядування до стажу на посадах державної служби, встановлення наявності у позивачки достатнього стажу для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 889-VIII та правомірності дій відповідача щодо призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІII.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з 25.03.2003 по 12.11.2020 безперервно працювала в органах місцевого самоврядування, зокрема на посаді голови Григорівської сільської ради (а. с. 17-19).
Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення позивачці до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії Закону України «Про державну службу» не зараховано період з 25.03.2003 по 12.11.2020, оскільки з 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ, згідно з яким керівні працівники і спеціалісти місцевих рад набули статусу посадових осіб органів місцевого самоврядування. 
Як зазначалося вище судом апеляційної інстанції, статтею 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.
Статтями 25, 26 цього Закону було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 46 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», до стажу державної служби включається, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, визначених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби), що мали місце до набрання чинності Законом № 889-VIII, визначається відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Як передбачено зазначеною нормою, періоди державної служби до 01.05.2016 обчислюються за законодавством, чинним на момент проходження служби.
З огляду на це, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1994 № 283 (далі — Порядок № 283). 
Пунктом 2 Порядку № 283 прямо передбачено включення до стажу державної служби роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також інших посад, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії.
Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001 набрав чинності 04.07.2001.
Частиною першою статті 22 цього Закону встановлено, що до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється його дія, а також посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Таким чином, після набрання чинності Законом № 2493-III до стажу державної служби підлягає включенню весь період перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, визначених статтею 14 цього Закону, а також на інших посадах, які Кабінет Міністрів України відніс до відповідних категорій посад в органах місцевого самоврядування.
Наведеними нормами спростовується позиція апелянта, відповідно до якої стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може враховуватися при визначенні стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірний період роботи з 25.03.2003 по 12.11.2020 на посаді голови Григорівської сільської ради зараховується до стажу державної служби позивачки.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.10.2024 за № 768 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, згідно Закону України «Про державну службу» є протиправним та необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 25.03.2003 по 01.05.2016 на посаді голови Григорівської сільської ради та призначити пенсію за віком, відповідно до пункту 10 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ з 10.10.2024.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року у справі № 300/8213/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя | | О. М. Гінда
судді | | О. Б. Заверуха
| | З. М. Матковська