Справа № 212/8518/26 
2/212/5961/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м.Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Шевченко Л.В., при секретарі судового засідання Чуприни Я.Е., розглянувши цивільну справу за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

01.06.2026 представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Новіков І.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
04.06.2026 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Шевченко Л.В.
Позивач, ТОВ «Споживчий центр" (Кредитодавець) звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 у розмірі 5940 гривень; судові витрати (які складаються з судового збору у розмірі 2662,4 грн та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 116,58 грн) покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказує, що між позивачем та  ОСОБА_1 (надалі - Позичальник/Відповідач) 27.03.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 27.03.2024-100004543 (Надалі - Договір). Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.03.2024, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 27/03/2024; 2. Сума Кредиту: 3000 грн 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 07/05/2024; 5. Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); 6. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") 7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 9. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2.33% = (2940.00/3000)/42 ? 100%. 10. Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Позивач також зазначає про інші умови договору, відповідно до яких відповідач отримав кредитні кошти та має іх повернути позивачу. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а відповідач - ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 5940 грн, що складається з: тіла кредиту - 3000 грн; процентів - 2940 грн. 
Позивач безпосередньо у позовній заяві просив проводити розгляд малозначної справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі позивача та його представника - за наявними в матеріалах справи доказами; зазначив, що докази щодо понесених судових витрат на оплату правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення; не заперечував проти заочного розгляду справи.

Ухвалою суду від 08.06.2026 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Визначено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 187 ЦПК України).

Відповідач 13.07.2026 звернувся до суду з заявою, у якій просив відкласти слухання справи, оскільки має інвалідність з дитинства 3 групи по слуху і йому потрібен захисник. Крім того, заявив, що просить цивільне судочинство проводити в загальному порядку (арк.с38). 
Відповідно до ч.1 ст.183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. 
Відповідно до ч.4, 5 ст.277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.
Суд, враховуючи, що дана заява від 13.07.2026 не містила даних, визначених вказаною вище нормою ЦПК, а також до заяви не було додано будь-яких документів на підтвердження статусу особи з інвалідністю, фактично відсутності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, підстав для переходу на розгляд справи в порядку загального провадження, суд залишив дану заяву без розгляду. 
30.07.2026 до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , у якій вона повідомила, що здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, та просила внести відомості про неї як представника відповідача до додаткових відомостей про учасника справи з метою забезпечення доступу до електронної судової справи в системі "Електронний Суд». Представник діє на підставі ДОРУЧЕННЯ для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від «29» липня 2026 року № 3-04-2026-002378ЦАС (арк.с.45-47).

04.08.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41986) у якій вона зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає повністю, вважає їх необґрунтованими і безпідставними. ОСОБА_1 не укладав із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 27.03.2024- 100004543 від 27.03.2024 року, не отримував кредитних коштів, не заповнював заявку на отримання кредиту, не здійснював жодних дій щодо отримання одноразового ідентифікатора. Вказує, що про існування спірних кредитних правовідносин відповідачу стало відомо лише після отримання SMS-повідомлення від SUDPOVISTKA про його виклик до Покровського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 212/14337/25. Після цього ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що підтверджується талоном повідомленням єдиного обліку № 17246. Звертає увагу суду на те, що позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував, що саме відповідач відкрив особистий кабінет, пройшов процедуру авторизації, ознайомився з умовами кредитування, підтвердив намір укласти кредитний договір та ввів одноразовий ідентифікатор Е946. Позивач надав інформацію щодо проходження ідентифікації через систему BankID НБУ. Однак зазначений документ лише підтверджує факт передачі певних персональних даних із використанням системи BankID та не підтверджує, що відповідні дії були безпосередньо виконані саме відповідачем. Фактично доказування позивача зводиться до того, що в електронній системі були використані персональні дані відповідача. Однак використання персональних даних особи саме по собі не є безумовним доказом того, що відповідні дії були вчинені саме цією особою. Крмі того, представник відповідача ОСОБА_2. зазанчає, що позивач у позовній заяві зазначає орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн. Відповідач вважає зазначений розмір витрат завищеним та неспівмірним зі складністю даної справи. Позовна заява є типовою для даної категорії спорів та не потребує значних витрат часу на її підготовку. Крім того, відповідач є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК. Заявлені витрати на правничу допомогу є непропорційними порівняно як із ціною позову, так і з майновим станом відповідача. Тому у разі задоволення судом позову ТОВ "Споживчий центр", а також підтвердження позивачем витрат на професійну правничу допомогу, відповідач просить суд зменшити їх розмір до 2000 (двох) тисяч гривень.
Представник відповідача вважає, що строк для подання відзиву на позовну заяву не пропущений, оскільки відповідач не отримував копії позовної заяви з додатками. 08.06.2026 року через застосунок «Дія» йому стало відомо лише про наявність судового провадження. Надана позивачем квитанція поштової служби «Е-Пост» підтверджує лише відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу, тоді як інформація про доставку та вручення відповідачу цих документів на сайті http://e-post.com.ua за номером квитанції 2082085 відсутня. Лише 31.07.2026 року після надання ій, адвокату ОСОБА_2., доступу до матеріалів електронної справи, відповідач отримав можливість ознайомитися зі змістом позову та доданими доказами. Представник відповідача адвокат ОСОБА_2. не ставить питання про перехід на розгляд справи в порядку загального провадження (арк.с.49-56). 
Суд прийняв відзив на позовну заяву, але при цьому зауважує, що доказів того, що після отримання повідомлення від суду про наявність судового провадження відповідач не мав можливості звернутися до суду за отриманням копії позовної заяви (або у поштове відділення) , суду не надано.
04.08.2026 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі та відповідача ОСОБА_1 , просили врахувати відзив на позовну заяву та відмовити в задоволенні позову повністю (вх.№ 43011) (арк.с.57-58).
05.08.2026 від представника позивача Чехун Ю.В., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення, надійшла відповідь на відзив (вх.№ 43461), у якій, зокрема вказує на те, що позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача» (постанова ВС від 17.07.2019 року у справі № 752/11866/16-ц, де позивач - фізична особа, яка звернулася з позовом про захист прав споживачів, визнання недійсною характер та не спрямовані на спростування конкретних фактичних обставин, доведених позивачем належними і допустимими доказами. Представник позивача також зазначає, що за повної відсутності будь-яких доказів з боку відповідача, його заперечення проти позовних вимог мають виключно декларативний характер та не спрямовані на спростування конкретних фактичних обставин, доведених позивачем належними і допустимими доказами. Такі заперечення не відповідають вимогам статті 81 ЦПК України щодо обов`язку сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, а відтак не є достатніми в силу закону. Заперечуючи щодо отримання відповідачем кредитних коштів, сторона відповідача не подала виписки по рахунках відповідача або клопотання про витребування таких доказів, на спростування доказів, наданих стороною позивача. На переконання представника позивача, з матеріалів справи слідує, що спірний кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, зокрема, з боку відповідача договір підписано одноразовим ідентифікатором. При цьому, представник позивача вважає, що посилання сторони відповідача на те, що позивач не надав жодних технічних доказів, які б дозволяли ідентифікувати відповідача, як особу, що фактично вчинив дії з укладення договору, є необґрунтованими, оскільки наведений вище договір містить інформацію, яка ідентифікує позичальника, зокрема, щодо його особистих персональних даних, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» договір підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань. Доказів, що указаний в договорі одноразовий ідентифікатор та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.
Представник позивача у відповіді на відзив також зауважує, що відповідачем подано Талон-повідомлення єдиного ОБЛІКУ № 17246. Дані обставини підтверджують лише звернення до правоохоронного органу та не підтверджують те, що повідомлені відповідачем обставини знайшли своє підтвердження у ході досудового розслідування. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №291/1352/20 (арк.с.59-74).
06.08.2026 представник позивача Новіков В.А. звернувся до суду з клопотанням (вх.№ 43538), у якому просив для встановлення особи, яка отримала спірні 3000 грн за кредитним договором - власника банківської картки з номером НОМЕР_1 , вважаю за необхідне витребувати від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" наступну інформацію, яка становить банківську таємницю: 1) чи емітувалась (видавалась) банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); 2) інформацію про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 за період з 27.03.2024 р та протягом наступних за цим днем 5 днів; 3) прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту № НОМЕР_1 , видану АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на яку були 27.03.2024р. перераховані грошові кошти в сумі - 3000 грн. В обгрунтування клопотання посилався на приписи цивільного процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини, вказуючи, що відповідно до п. 26 Рішення ЄСПЛ від 14.01.2021 р. у справі "Гусєв проти України" (скарга № 25531/12): "Суд також нагадує, що принципи змагальності та рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять його в явно гірше становище порівняно з його опонентом (див. рішення у справах "Авотіньш проти Латвії [ВП] () [GC], заява № 17502/07, пункт 119, й інші посилання, ЄСПЛ 2016, та "Регнер проти Чехії" [ВП] (Regner v. the Czech Republic) [GC], заява № 35289/11, пункт 146, від 19 вересня 2017 року). До того ж, право на змагальний судовий процес, в принципі, означає надання сторонам можливості ознайомлюватися та коментувати всі надані докази або подані зауваження з метою впливу на рішення суду. Крім того, сторони повинні мати можливість подати будь-які докази, необхідні для того, аби їхні вимоги задовольнили (див. рішення у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" (Clinique des Acacias and Others v. France), заява № 65399/01 та 3 інші заяви, пункти 36-43, від 13 жовтня 2005 року) (арк.с.75-76).
Ухвалою суду від 06.08.2026 клопотання позивача задоволено частково. Витребувано докази. Розгляд справи відкладено на 26.08.2026. 
20.08.2026 на ухвалу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла інформація. 
Представник позивача не з`явився, у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Раніше зверталися з заявою про розгляд справи без їх участі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також наявні у справі, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, що склалися між сторонами за кредитним договором. 

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Суд встановив, що між позивачем та відповідачем -  ОСОБА_1 27.03.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 27.03.2024-100004543 (Надалі - Договір). 
Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.03.2024, на строк, вказаний в заявці. 
Також згідно наданої інформації АТ КБ «Приватбанк» від 13.08.2026 № 20.1.0.0.0/7-260807/ 81385-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) (арк.с.86).
Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. 
Відповідно до умов кредитного договору № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 року (арк.с.22- 28) Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 27/03/2024; 2. Сума Кредиту: 3000 грн 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 07/05/2024; 5. Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); 6. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") 7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 8. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 9. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2.33% = (2940.00/3000)/42 ? 100%. 10. Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 
Відповідно до п. 3.1 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо комісія (ї) встановлена(і) договором).
Як зазначено в п. 3.2. Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Згідно п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74XX-XXXX-0980. 
Виходячи з положень п. 4.3 Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця , а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку, якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції з надання Кредиту, днем/датою надання Кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Неможливість завершення ініційованої Кредитодавцем платіжної операції з надання Кредиту не з вини Кредитодавця є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. Неможливість видачі Кредиту готівкою у зв`язку з нез`явленням Позичальника для її отримання у Дату надання/видачі кредиту, зазначену в Заявці, є скасувальною обставиною та призводить до припинення прав і обов`язків сторін за даним Договором, включаючи обов`язок Кредитодавця з надання Кредиту. У випадку настання вказаних скасувальних обставин даний Договір є розірваним та припиненим з Дати надання/видачі кредиту, зазначеної в Заявці У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Сторони домовились, що зобов`язання за договором можуть виконуватись як шляхом перерахування одного, так і шляхом перерахування декількох платежів, однак з дотриманням строків та інших умов виконання зобов`язань, встановлених договором. 
Згідно з п. 9.1 Договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Відповідно до Договору від 27.03.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 3000 грн (арк.с28).
Випискою по рахунку НОМЕР_5 підтверджується перерахування 3000 грн на карту ОСОБА_1 та зарахування як «Швидкий кредит» з зазначенням про повернення ТОВ «Споживчий центр» Також з виписки вбачається, що ОСОБА_1 користувався цими коштами, перераховуючи певні кошти, зокрема на користування ігровим контентом (арк.с.87).
Відповідач, ОСОБА_1 , свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 5940 грн., що складається з: тіла кредиту - 3000 грн; процентів - 2940 грн.
Пунктами 5- 11 Заявки Кредитного Договору від 27.03.2024 передбачено:
5. Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); 
6. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") 
7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
8. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
9. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2.33% = (2940.00/3000)/42 ? 100%. 
10. Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 
11. Графік платежів: Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 3000 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит.
Пуктами 13-18 Заявки визначено:
13. Протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Комісії договором не встановлені. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. 
14. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 174052.35%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 5940 грн. 00 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 2940 грн. 00 коп. 
15. Неустойка: 75 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
16. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 912.5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. 
17. Місцем виконання цього Договору є місцезнаходження Кредитодавця. Претензії приймаються за адресою Кредитодавця. 
18. Спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ;
Договір, заявку та пропозицію підписано електронним підписом Позичальника - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору E946.
Електронний кредитний договір, частиною якого є дана відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), укладається у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Встановлено, що Позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024, з якими він попередньо уважно ознайомився. Акцептовані Позичальником умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті, а також вказуються нижче. Кредитодавець: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі - «Кредитодавець»). Адреса (місцезнаходження) Кредитодавця: Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133, літера А. Також зазначається дані щодо Позичальника: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; 5, паспорт серія (за наявності) та номер НОМЕР_6 , дата видачі 15/03/2023, орган, що його видав 1227, ІПН 2803704696. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за даним та наступними договорами: 5168-74XX-XXXX-0980. 
Відповідно до умов кредитного договору №27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 (надалі - «Договір») Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 27/03/2024; 2. Сума Кредиту: 3000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 07/05/2024; 5. Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання.
Додатком до даного кредитного договору є інформаційне повідомлення Позичальника, де вказується: E-mail: test@ukr.net Погоджений канал комунікації: смс інформування на фінансовий номер 0685683199, дата: 27.03.2024, позичальник: ОСОБА_1 «Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення)»: Далі вказується: «Для підписання та укладання договору введіть код з смс - повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер 0685683199. Договір підписано одноразовим ідентифікатором E946
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 від 19.05.2026 заборгованість становить 5940 грн, що складається з: тіла кредиту - 3000 грн, процентів - 2940 грн.
Позивач вказує, що оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. 

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3 - 6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із наведеного виходить, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому виді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.
Суд встановив, що пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії (оферта)) № 27.03.2024-1000004543 від 27.03.2024 із зазначенням у ньому усіх реквізитів відповідача, в тому числі паспортних даних, реєстраційної номер облікової картки платника податків, місця проживання, електронної пошти, рахунку позичальника, а також інформація щодо умов кредитування, містить електронний підпис із одноразовим ідентифікатором E946, який відповідно до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про відкриття кредитної лінії.тобто відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Зобов`язання відповідачем належним чином виконані не були, тому позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення із останнього заборгованості за кредитним договором.
09.07.2026 року до ч/ч ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_2 про те, що 08.06.2026 року він отримав СМС повідомлення від SUDPOVISTKA та його викликають до Покровського районного суду на 11.40 16.07.2026 по справі №212/85181263 приводу заборгованості по кредиту, але заявник ніякі кредити не оформлював. Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання:    АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_7 . зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ №3 (М. КРИВИЙ РІГ) КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ГУНП В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛ. за № 17246.
Втім, на час розгляду справи суду не надано доказів, що персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронна адреса, номер мобільного телефону, банківський рахунок були використані ТОВ «Споживчий центр» для укладення кредитного договору без його згоди. 
Тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину.
Касаційний Цивільний Суд Верховного Суду в постанові від 8 квітня 2026 року № 705/1938/25 (провадження № 61-13271св25) наголосив, що без здійснення входу в особистий кабінет і введення ідентифікатора кредитний договір не був би укладений.
Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеної у його постанові від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 з огляду на принцип тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.
Відповідно до частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно із частиною третьою ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Частиною п`ятою цієї статті передбачено, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
За приписами статті 95 ЦПК України, паперові копії електронних доказів є належними засобами доказування
Відповідач та його представник не заявляли клопотання про витребування у позивача оригіналу електронного доказу.
Відтак посилання на те, що матеріали справи не містять доказів ідентифікації відповідача та його підписання є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються наведеним судом обставинами та дослідженими доказами, яким суд надав відповідну правову оцінку.
Як вже було встановлено судом, договір № 27.03.2024- 1000004543 від 27.03.2024 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов.
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих коштів та необхідність стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 000 грн.

Щодо стягнення процентів у розмірі 2940,00 грн, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктами 1-2, 2, 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII (станом на день укладання кредитного договору 27.03.2024) передбачено, що 
1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту;
2) загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом;
3) загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит;
Згідно пункту 4 ч.1 ст.1 цього ж Закону загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Пунктом 1-1 ч.1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Суд констатує, що сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Таким чином, вказані нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права, а також вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит, зокрема, зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені;
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Розрахунок процентів відповідає вимогам законодавства, тому з відповідача підлягають стягненню проценти в сумі 2940 грн.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Отже, з ОСОБА_1 підлягають стягненню основна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3000 грн, проценти в сумі 2940 грн, а всього 5940 грн.
Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За звернення до суду із позовом ТОВом «Споживчий центр» сплачено 2662,40 грн судового збору.
Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до ст.141 ЦПК України із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 116,58 грн, які також підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4,15,84,133,141, 256-259, 354 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 27.03.2024-100004543 від 27.03.2024 у розмірі 5940 гривень, яка складається з тіла кредиту - 3000 грн, відсотків - 2940 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати (які складаються з судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 116,58 грн).

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26.06.2026. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833 , МФО 305299 , р/р НОМЕР_8 )

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 

Суддя Л. В. Шевченко