ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
^______________________________________________________________________________________________________________________________
вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
13 липня 2026 року | м. Тернопіль | Справа № 921/140/26

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.  
за участі секретаря судового засідання: Василишин О.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області Носовського Михайла Володимировича (код ЄДРПОУ/умовний код: 0291009822, 48400, вул. Міцкевича, 10А, м.Бучач, Чортківський район, Тернопільська область)
в інтересах держави в особі: 
позивача-1: Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України (01008, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2, код ЄДРПОУ 37508596)
позивача-2: Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільська обласна військова адміністрація) (46021, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ 00022622)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національний природний парк "Дністровський каньйон" (48601, Тернопільська обл., Чортківський район, м. Заліщики, вул. Степана Бандери, 5Б, код ЄДРПОУ 37888331)
до відповідача-1: Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області (48601, Тернопільська область, м.Заліщики, вул. С.Бандери, 15 “Б”, код ЄДРПОУ 04058396)
до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46002, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20 А, код ЄДРПОУ 39766192)
про: 
-усунення перешкод власнику - державі в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022622, вул. М. Грушевського, 8 м.Тернопіль, Тернопільська обл., 46021) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, шляхом:
-визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі; 
-скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286276461220); 
-скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав; 
-зобов`язання Заліщицьку міську раду Чортківського району Тернопільської області повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації земельну ділянку природо-заповідного фонду площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009;
- стягнення судового збору.
За участю представників: 
-прокуратури: не з`явився,
-позивача-1: не з`явився; 
-позивача -2: Федун Мар`яна Ігорівна, головний спеціаліст відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління апарату Тернопільської ОДА, посвідчення №861 від 02.01.2026, наказ про призначення №І-к від 01.01.2026,
-третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: не з`явився;
-відповідача-1: : не з`явився;
-відповідача-2: Маглюк Ольга Володимирівна, головний спеціаліст Відділу представництва в судах та інших органах Юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, довіреність №0-19-0.9-7/62-26 від 04.06.2026, наказ про призначення №98-к від 01.06.2026, посадова інструкція затверджена від 18.09.2023, Положення про Відділ представництва в судах та інших органах Юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Положення про Юридичне управління Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Зміст позовних вимог.
Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області – Носовський Михайло Володимирович звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, Тернопільської обласної державної адміністрації, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національний природний парк «Дністровський каньйон» до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про усунення перешкод власнику - державі в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022622, вул. М. Грушевського, 8 м.Тернопіль, Тернопільська обл., 46021) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, шляхом: 
- визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі; 
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286276461220); 
- скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав; 
- зобов`язання Заліщицьку міську раду Чортківського району Тернопільської області повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації земельну ділянку природо-заповідного фонду площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009.

Позиція прокуратури.
Обґрунтовуючи позов, прокурор зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 фактично належить до земель природно-заповідного фонду в межах НПП «Дністровський каньйон», а тому її передача Головним управлінням Держгеокадастру у комунальну власність Заліщицької міської ради під виглядом земель сільськогосподарського призначення відбулася з грубим порушенням ЗК України та ЗУ «Про природно-заповідний фонд України». Оскільки вказана ділянка не вилучалася із землекористування національного парку за рішенням Кабінету Міністрів України, а її цільове призначення не змінювалося, позивач, посилаючись на статтю 152 ЗК України та статтю 16 ЦК України, вважає за необхідне скасувати державну реєстрацію самої ділянки та права власності на неї з метою повернення майна у первісний стан.
Також зазначено, що на момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не було наділене повноваженнями щодо передачі земель природно-заповідного фонду загальнодержавного значення державної власності у комунальну власність Заліщицької міської ради Тернопільського району та прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» зумовило незаконну передачу земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 з земель державної власності до земель комунальної власності та фактично змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки. 
При цьому Керівник Бучацької окружної прокуратури посилається на ст.ст. 84, 122, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 5, 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України.

Позиція позивача-1.
02.04.2026 до суду до матеріалів справи від представника позивача-1 Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України Забур`янова В.В. надійшли Додаткові пояснення у справі №2431-06/127 від 01.04.2026 документ сформований в системі "Електронний суд" 01.04.2026 (вх.№2588 від 02.04.2026), в яких зазначає, що Мінекономіки підтримує позовні вимоги у повному обсязі та вважає, що позовна заява Бучацької окружної прокуратури підлягає задоволенню, зокрема з таких підстав.
На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Заліщицькій міській раді (Заліщицькій територіальній громаді) Чортківського району Тернопільської області із державної власності у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3088,7218 га, згідно з додатком, зокрема Заліщицька територіальна громада в особі Заліщицької міської ради набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 на території колишньої Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області (за межами населених пунктів). 
Разом з тим, зазначена вище земельна ділянка має особливий статус цільового призначення (особливо цінних земель природно-заповідного фонду), а також згідно з положеннями цивільного законодавства відноситься до земель обмеженої оборотоздатності, тому набуття права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 відбулося з порушеннями норм статей 20, 84, 122, 150, 186-1 Земельного кодексу України, статей 7, 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, оспорювана земельна ділянка в силу свого розташування знаходиться в межах НПП «Дністровський каньйон» та належить до земель природно-заповідного фонду (категорія земель – землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) та незаконно вибула з державної власності. Національний природний парк «Дністровський каньйон» (далі – НПП «Дністровський каньйон») утворений відповідно до Указу Президента України від 03.02.2010 № 96/2010 «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон» з метою збереження цінних природних та історикокультурних комплексів і об`єктів лісостепової зони на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького та Монастириського районів Тернопільської області та є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. 
Відповідно до Указу Президента України від 17.04.2019 № 147/2019 «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» змінено та розширено межі парку. 
До території національного природного парку «Дністровський каньйон» включено 10829,18га земель, а саме: 7189,65 га земель державної власності, що надаються (у тому числі з вилученням у землекористувачів) національному природному парку в постійне користування, і 3639,53 га земель, що включаються до його території без вилучення.
Належність частини земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 до складу території НПП «Дністровський каньйон», запроектованої та наданої парку, підтверджується інформацією Тернопільської обласної військової адміністрації від 21.01.2026 № 05-920/16, інформацією НПП «Дністровський каньйон» від 26.08.2025 № 295 та від 24.12.2025 № 419, актом обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 від 23.12.2025, інформацією Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України від 24.02.2026 № 6001-10/18715-05, інформацією Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації від 13.01.2026 № 02.2/86. Також, як вбачається з листа геодезиста ФОП Величка О.М. від 27.01.2026 № 1, земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га накладається на територію природно-заповідного фонду, а саме територію НПП «Дністровський каньйон». Отже, наведені докази у сукупності та взаємному зв`язку підтверджують, що більша частина спірної земельної ділянки площею 2,9156 га як землі сільськогосподарського призначення накладаються на межі території НПП «Дністровський каньйон» і за своїми характеристиками належать до земель природно-заповідного фонду.
Частиною дев`ятою статті 149 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020, передбачено, що вилучення земель природнозаповідного фонду належало до виключних повноважень Кабінету Міністрів України.
Крім того, у постанові по справі № 910/2323/18 від 07.10.2020 Верховний Суд виснував, що цільове призначення земельної ділянки не змінює її природоохоронного статусу та цільового призначення як такої, що віднесена до земель природнозаповідного фонду та не звільняє від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки.
Так, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, будучи обізнаним про зазначені обмеження та про належність спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 до земель природно-заповідного фонду, допустило порушення вимог законодавства та видало наказ від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність».
Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача в справі. 
Таким чином, забезпечити реальний захист інтересів держави у даному випадку можливо шляхом визнання недійсним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та скасування державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки.
Враховуючи зазначене, цільове призначення спірної земельної ділянки було незаконно змінено за вказаних вище обставин при передачі її у комунальну власність, тим самим створено перешкоди державі у володінні та користуванні землями природно-заповідного, що обумовило фактичне вилучення ділянки із земель природно-заповідного фонду державної власності, а також може призвести до подальшого розпорядження нею не уповноваженим органом всупереч цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Крім того, поновлення прав держави у даному випадку можливо шляхом внесення негаторного позову про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом скасування її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 та у постановах Верховного Суду від 09.12.2020 у справі № 676/2332/18, від 10.02.2021 у справі № 449/723/17 зазначені можливі способи усунення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку. 
Таким чином, як вважає позивач-1, наявні усі правові та фактичні підстави для задоволення позову, а саме порушення конституційного принципу виключної державної власності на землі природно-заповідного фонду та триваюче порушення прав користування, управління і охорони об`єкта природної спадщини.

Позиція третьої особи.
Від третьої особи до матеріалів справи пояснення не надходили.

Позиція відповідача-1.
До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 

Позиція відповідача-2.
У відзиві на позовну заяву № №9-19-0.91-1517/2-26 від 31.03.2026 документ сформований в системі "Електронний суд" 31.03.2026 (вх.№2540 від 31.03.2026) вимоги викладені в позовній заяві, відповідачем-2 не визнаються повністю. Відповідач-2 вважає позов необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 
На виконання наказу Держгеокадастру від 21.02.2019 №59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» (із змінами, внесеними згідно наказу від 13.05.2019 №129) та договору на проведення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності від 21.02.2019 № 12-Г, укладеного між Держгеокадастром та Тернопільською регіональною філією державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», у 2019 році розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів), на території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області (далі – Технічна документація).
На підставі вказаної Технічної документації та у зв`язку із відсутністю підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, визначених частиною 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру 30.08.2019 внесено відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення, землі загального користування (угіддя - пасовища) площею 2, 9156 га та присвоєно кадастровий номер 6122082200:01:002:0009.
Відповідно вимог ст.ст. 117, 122, 148-1 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення земельних реформ у сфері земельних відносин», наказом Головного управління від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку площею 2,9156 га, кадастровий номер 6122082200:01:002:0009, передано у комунальну власність Заліщицькій міській раді (Заліщицька територіальна громада) Чортківського району. 
Станом на даний час, у Державний земельний кадастр не внесено інформацію стосовно об`єкта Державного земельного кадастру – обмеження у використанні земель Національного природного парку «Дністровський каньйон», а відповідна документація із землеустрою відсутня у Державному (місцевому) фонді документації із землеустрою та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. І як вбачається з листа Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації від 13.01.2026 № 02.2/86, доданого до позовної заяви, Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок Національному природному парку «Дністровський каньйон» у межах Заліщицької міської ради Чортківського району не розроблявся. 
Межі земель, які належать до Національного природного парку «Дністровський каньйон» в натурі на місцевості не винесені, державні знаки та аншлаги відповідно до вимог Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29 березня 1994 р. № 30 не встановлені. 
Зазначені обставини унеможливили встановити, під час проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення у 2019 році та на даний час, факт належності спірної земельної ділянки за кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 до земель Національного природного парку «Дністровський каньйон», а також свідчать про незавершеність процедури формування земель, які мають входить до складу цього природного парку.
За результатами проведеної інвентаризації земель до Державного земельного кадастру 30.08.2019 внесено відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення, землі загального користування (угіддя - пасовища) площею 2,9156 га на території Заліщицької міської ради та присвоєно кадастровий номер 6122082200:01:002:0009.
Будь-яких доказів щодо визначення іншого цільового призначення для згаданої земельної ділянки, зокрема віднесення її до земель природно-заповідного фонду, позивачем не представлено.
Позивач не надав доказів того, що Тернопільською обласною державною адміністрацією чи іншим повноважним органом приймалося рішення чи вчинялись інші, передбачені законодавством дії, що підтверджують зміну категорії спірної земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення на землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
З огляду на викладене, відповідач-2 вважає твердження позивача про те, що земельна ділянка за кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 належить до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення необґрунтованим та недоведеним, а поданий позов – передчасним.

Заперечення прокуратури щодо відзиву відповідача-2.
06.04.2026 через електронний кабінет суду від Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області поступила - Відповідь на відзив № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 03.04.2026 (вх.№2679 від 06.04.2026), в якій зазначає що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. 
Інвентаризація земель була та залишається одним із важливих заходів із землеустрою, який дає можливість не тільки встановити місце розташування земельних ділянок, їхні межі, розміри та правовий статус, але й виявити землі, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, встановити кількісні та якісні характеристики земель, необхідні для ведення державного земельного кадастру, а також здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель і прийняттям на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. 
Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області всупереч принципам плановості, достовірності й повноти дослідження та використання під час інвентаризації даних про об`єкти інвентаризації, що закріплені в п. 4 Порядку проведення інвентаризації земель, порушуючи вимоги п. 7 Порядку, безпідставно не враховано весь обсяг доступних відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, її категорію та цільове призначення.
Так, через неврахування картографічних матеріалів національного природного парку «Дністровський каньйон», які вказували на належність спірної земельної ділянки до обмеженої в обороті, така земля після затвердження матеріалів інвентаризації, всупереч вимогам ст. ст. 35, 37 Закону України «Про землеустрій», ст. 186 ЗК України, безпідставно обліковується в Державному земельному кадастрі як землі сільськогосподарського призначення, що надало уповноваженому органу (Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області) формальні підстави для подальшого її передання у власність територіальної громади. До позовної заяви прокурором додано картосхему проектованого національного парку «Дністровський каньйон», а саме частини парку на території Городоцької сільської ради, яка погоджена начальником управління Держкомзему у Заліщицькому районі, про що свідчить його підпис та печатка на картосхемі. 
До позовної заяви прокурором додано картосхему проектованого національного парку «Дністровський каньйон», а саме частини парку на території Городоцької сільської ради, яка погоджена начальником управління Держкомзему у Заліщицькому районі, про що свідчить його підпис та печатка на картосхемі.
Отже, Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області як правонаступнику органів Держкомзему, було відомо про існування карт національного парку «Дністровський каньйон», які мали б враховуватись при проведенні інвентаризації земель у 2019 році.
Крім того, Указ Президента України № 96/2010 від 03.02.2010 «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон», Указ Президента України №147/2019 від 17.04.2019 «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» є у відкритому доступі у мережі Інтернет. 
Аналогічно у відкритому доступі на різних інтернет ресурсах міститься й карта національного парку «Дністровський каньйон» (наприклад за адресою https://dnistercanyon.pp.ua/index.php/uk/visitors/karta-parku), тому посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, проявивши розумну обачність, повинні були знати про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, знаходиться в межах НПП «Дністровський каньйон».
Щодо доводів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про невинесення меж НПП «Дністровський каньйон» в натуру на місцевості. 
Так, у постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.
Слід зазначити, що позивачем визнається, а відтак не потребує доказування, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів національного парку на даний час в установленому законом порядку не розроблявся та не затверджувався, як з`ясовано, через відсутність на такі потреби в бюджеті коштів. 
Межі НПП «Дністровський каньйон», згідно з нормами ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», визначаються проектом створення. Проект створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду і проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду не є тотожними.
До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду». Зміст поняття «проект створення» фактично розкрито у наказі Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 № 306 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України». 
Водночас, за усталеною практикою проект створення включав в себе обгрунтування створення території чи об`єкту ПЗФ, картографічні матеріали його меж тощо. З наведеного вбачається, що проект створення об`єкта чи території природно-заповідного фонду – це комплекс документів, серед яких обов`язково повинні бути відповідні наукові обгрунтування та картосхеми розміщення. Позивачем до позовної заяви додано документи, що стали підставою створення НПП «Дністровський каньйон», в тому числі картосхема проектованого національного парку «Дністровський каньйон», погоджена уповноваженими органами.
Щодо неоспорювання належності спірної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення прокуратура звертає увагу на те, що з аналізу ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та ст. ст. 43-44 Земельного кодексу України випливає, що умовою належності земельної ділянки до категорії земель природно-заповідного фонду є розташування на цій земельній ділянці об`єкта чи території природно-заповідного фонду. У постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16 викладені висновки про те, що правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус, а не з рішенням органу місцевого самоврядування.
Неприйняття місцевою радою рішення про приведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до її дійсного призначення, встановленого в силу вимоги законодавства, не впливає на її правовий режим. 
Ураховуючи вказане, земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, в силу імперативної вказівки законодавця, належить до земель природно-заповідного призначення у зв`язку із розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду.
Незважаючи на те, що земельна ділянка в Державному земельному кадастрі віднесена до земель сільськогосподарського призначення, ця обставина не має правового значення, оскільки статус цієї ділянки першочергово визначається тим, що вона розташована в межах об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом такої території.

Відповідь на відзив позивача-2 на відзив відповідача-2
06.04.2026 від представника позивача Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) Гакан М.І. надійшла Відповідь на відзив № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 03.04.2026 (вх.№2676 від 06.04.2026), в якій повідомив, що вважає доводи відповідача-2 безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами і ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права, посилаючись на наступне.
Відповідно до Указів Президента України № 96/2010 від 03.02.2010 «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон» та Указу Президента України від 17.04.2019 № 147/2019 «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» до території національного природного парку включено 10829,18 га земель (розташованих в межах частково Бучацького, Монастириського, Борщівського та Заліщицького районів (на даний час Чортківський району), а саме: 7189,65 га земель державної власності, що надаються (у тому числі з вилученням у землекористувачів) національному природному парку в постійне користування, і 3639,53 га земель, що включаються до його території без вилучення.
Територія загальною площею 10829,18 га набула статусу об`єкту природнозаповідного фонду – національного природного парку «Дністровський каньйон», а земельні ділянки, що розташовані в межах зазначеної території набули статусу земель природно-заповідного фонду, тобто особливого статусу. 
Спірна земельна ділянка розміром 2,9156 га, розташована за межами населеного пункту, та вперше сформована як об`єкт цивільних прав 30.08.2019 (дата відкриття Поземельної книги), що відбулося після створення національного природного парку «Дністровський каньйон», а тому передача її у комунальну власність 09.12.2020, є порушенням чинного на момент виникнення спірних правовідносин земельного та природоохоронного законодавства України. 
Крім цього, факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 до складу території НПП «Дністровський каньйон», підтверджується інформацією Тернопільської обласної військової адміністрації № 05- 920/16 від 21.01.2026, інформацією НПП «Дністровський каньйон» № 295 від 26.08.2025 та № 419 від 24.12.2025, актом обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 від 23.12.2025, інформацією Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України № 6001- 10/18715-05 від 24.02.2026, інформацією Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації № 02.2/86 від 13.01.2026 та інформацією наданою ФОП Величко О.М. вiд 27.01.2026 № 1.
Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, як територіальний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, не мало повноважень щодо передачі земельної ділянки природно-заповідного фонду державної форми власності (який входить до складу національного природного парку «Дністровський каньйон») у комунальну власність Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області, оскільки даний орган на час формування, реєстрації та передачі спірної ділянки в комунальну власність у 2020 році був розпорядником виключно земель сільськогосподарського призначення.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
До матеріалів справи № 921/140/26, в додатках до відповіді Управління екології та природніх ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації № 02.2/86 від 13.01.2026, долучалися Матеріали погодження створення національного природнього парку «Дністровський каньйон», де містяться погодження щодо створення національного природнього парку «Дністровський каньйон»: Голови Заліщицької районної державної адміністрації – Навольського Я.М. (Погодження № 1- 1526/5-03 від 13.11.2009) та начальника Головного управління Держкомзему у Тернопільській області – Крисак І.Б. В даних матеріалах справи, наявна також Експлікація земель проектованого національного природного парку «Дністровський каньйон» із зазначенням проєктованих меж парку за погодженням начальника Головного управління Держкомзему у Тернопільській області, а тому враховуючи вищевикладене відповідачі достеменно знали про створення національного парку та в яких межах він знаходиться.
Відповідно до інформації Секретаріату Кабінету Міністрів України №1747/0/2-26 від 22.01.2026, рішень щодо передачі у комунальну власність, вилучення і зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, а також щодо зміни меж національного природного парку «Дністровський каньйон» та передачі, вилучення і зміни цільового призначення його земельних ділянок, ними не приймалося.
Оскільки проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування національного природного парку «Дністровський каньйон» не затверджено у встановленому порядку, згідно з інформацією наданою ФОП Величко О.М. вiд 27.01.2026 № 1 шляхом накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 на межi національного природного парку «Дністровський каньйон» та встановлено, що земельна дiлянка номером 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га перебуває в межах національного природного парку «Дністровський каньйон».
Наведені докази, у тому числі картографічні матеріали, надані уповноваженими суб`єктами, на яких доступно для візуального сприйняття зображено накладення площі спірної земельної ділянки та меж території НПП «Дністровський каньйон», у сукупності та взаємному зв`язку підтверджують, що спірна земельна ділянка площею 2,9156 га (землі сільськогосподарського призначення) накладаються на межі території цього об`єкта і за своїми характеристиками належать до земель природно-заповідного фонду.

Рух справи.
Ухвалою від 16.03.2026 прийнято позовну заяву № 53/2-850вих-26, документ сформований в системі "Електронний суд" 10.03.2026 (вх. №164 від 11.03.2026) керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області – ОСОБА_1 до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі №921/140/26 та призначено у справі підготовче засідання на 15.04.2026.
Ухвалою від 15.04.2026 відкладено підготовче засідання на 13.05.2026.
Ухвалою від 13.05.2026 судом з власної ініціативи продовжено строк проведення підготовчого провадження в порядку ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України на 30 днів до 13 червня 2026 року (включно) та повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 08.06.2026 об 15 год. 40 хв.
Ухвалою від 08.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/140/26 до судового розгляду по суті на 15.06.2026 на 14 год. 00 хв.
Ухвалою від 15.06.2026 (протокольна) повідомлено учасників справи про оголошення перерви у судовому засіданні у справі №921/140/26 на 01.07.2026 на 14 год. 30 хв.
Ухвалою від 01.07.2026 (протокольна) повідомлено учасників справи про оголошення перерви у судовому засіданні у справі №921/140/26 на 13.07.2026 на 11 год. 00 хв.

Явка сторін.
Представник прокуратури в судове засідання не з`явився.
13.07.2026 Тернопільською обласною прокуратурою подано Заяву № без номера, документ сформовано в системі "Електронний суд" 13.07.2026 ( вх. №5471 від 13.07.2026) в якій повідомлено, що в судове засідання прокурор забезпечити явку не може, через перебування у щорічній основній відпустці, згідно з наказом від 07.07.2026 №586-к, просить позов задовольнити у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат.
В судове засідання представник позивача-1 не з`явився. 
Представником Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України Забур`яновим В.В. подано Додаткові пояснення у справі №2431-06/127 від 01.04.2026 документ сформований в системі "Електронний суд" 01.04.2026 (вх.№2588 від 02.04.2026), в яких, зокрема, просить розгляд справи здійснювати без участі представника Мінекономіки.
В судове засідання з`явився представник позивача-2 Федун Мар`яна Ігорівна, підтримала позовні вимоги, просила позовні вимоги задовольнити повністю.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача не з`явився.
В судове засідання представник відповідача-1 не з`явився.
В судове засідання з`явився представник відповідача-2 Маглюк Ольга Володимирівна, просив в позові відмовити в повному обсязі.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.
Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).
Згідно із ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що учасники справи не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Також судом встановлено, що у всіх учасників справи наявний зареєстрований електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний Суд", куди надсилались ухвали суду, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які наявні в матеріалах справи.
Таким чином, слід вважати, що учасники належним чином повідомлені про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області.

Розгляд заяв та клопотань
Жодні заяви та клопотання від учасників справи не поступили.

Технічна підтримка.
Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (ВКЗ). 

Господарський процес.
Судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення в ході судового розгляду справи по суті представників позивача-2, відповідача-2, встановив наступні фактичні обставини.
Відповідно до Указу Президента України «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон» №96/2010 від 3 лютого 2010 року з метою збережння цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів лісостепової зони, відповідно до статті 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» створено на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького та Монастириського районів Тернопільської області національний природний парк «Дністровський каньйон».
До території національного природного парку «Дністровський каньйон» погоджено в установленному порядку включення 10829,18 гектара земель, а саме: 7189,65 гектарів земель державної власності, що надаються (у тому числі з вилученням у землекористувачів) національному природному парку в постійне користування, і 3639,53 гектара земель, що включаються до його території без вилучення, згідно з додатками 1 і 2.
Також в пункті 2 Указу Президента України було постановлено Кабінету Міністрів України забезпечити:
-вирішення питання щодо утворення адміністрації національного природного парку «Дністровський каньйон» та належного її функціонування;
Затвердження у шестимісячний строк у встановленому порядку Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон»;
-підготовку протягом 2010-2011 років матеріалів та вирішення відповідно до законодавства питань щодо вилучення і надання 7189,65 гектара земель національному природному парку «Дністровський каньйон» у постійне користування, а також розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і проекту землеустрою з організації та встановлення меж території національного природного парку, отримання державних актів на право постійного користування земельними ділянками;
-розроблення протягом 2010-2012 років та затвердження в установленному порядку Проекту організації території національного природного парку «Дністровський каньйон», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів;
-підготовку протягом 2013-2015 років матеріалів до проекту розширення території національного природного парку «Дністровський каньйон» відповідно до наукового обгрунтування.
До Указу Президента України укладено Додаток 1 «ПЕРЕЛІК земель, надання яких (у тому числі з вилученням у землекористувачів) у постійне користування національному природному парку «Дністровський каньйон» погоджено та Додаток 2 «ПЕРЕЛІК земель, включення яких до території національного природного парку» Дністровський каньйон» без вилучення погоджено.
Указом Президента України «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» №147/2019 від 17 квітня 2019 року постановлено змінити межі національного природного парку «Дністровський каньйон».
До території національного природного парку «Дністровський каньйон» погоджено в установленому порядку включення 901,1 гектара земель. а саме: 785.7 гектара земель державної і комунальної власності, які надаються національному природному парку в постійне користування , у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком 1, та 115,4 гектара земель державної і комунальної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачів, згідно з додатком 2.
До Указу Президента України укладено Додаток 1 «ПЕРЕЛІК земель державної і комунальної власності, надання яких (у тому числі з вилученням у землекористувачів) у постійне користування національному природному парку «Дністровський каньйон» погоджено та Додаток 2 «ПЕРЕЛІК земель державної і комунальної власності, включення яких до території національного природного парку» Дністровський каньйон» без вилучення погоджено.

Згідно п.1.1. Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон» (далі-Парк) (нова редакція) затверджено Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.12.2011 №517 (у редакції наказу Мінекоенерго від 15.10.19 №343) та Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон», затверджено наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 31.08.2020 №86, Національний природний парк «Дністровський каньйон» створений відповідно до Указу Президента України від 03 лютого 2010 року №96 «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон», є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Указом Президента України від 17 квітня 2019 року №147 «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» до складу Парку включено 901,1 гектара земель, а саме:785,7 гектара земель, які надаються парку в постійне користування, та 115,4 гектара земель, що включено до його території без вилучення у землекористувачів.
Парк розташований на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького, Монастириського районів Тернопільської області.
Згідно п.1.6. Положення площа парку становить 11730,28 гектара земель у тому числі 7975,35 гектара земель, що надаються у постійне користування Парку, та 3754,93 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.
Згідно п.1.7. Положення ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського відання і надаються у користування Парку у порядку, встановленому законодавством. 
До встановлення меж Парку у натурі його межі визначаються відповідно до Проекту створення Парку.
Згідно п.1.8. Положення право Парку на постійне користування земельними ділянками, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно п.1.9. Положення межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку та про обмеження в їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій.
Згідно п.14.1. Положення зміна меж, категорії та скасування статусу території Парку проводиться відповідно до законодавства України.

Розпорядженням №60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського при значення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Кабінету Міністрів України прийнято Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити, зокрема, формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.
Між Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру (у подальшому - Сторона 1), з однієї сторони, та Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" (надалі - Сторона 2), з іншої сторони, 21.02.2019 укладено договір №12-Г на проведення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, згідно п.1.1. якого за умовами цього договору Сторона 2 здійснює захід з інвентаризації несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій, на території об`єднаних територіальних громад з метою формування відповідних земельних ділянок та реєстрації їх у Державному земельному кадастрі відповідно до вимог чинного законодавства, технічного завдання на здійснення заходів з інвентаризації земель (Додаток 1 до договору) та плану здійснення заходу з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (Додаток 2 до договору), які є невід`ємною частиною цього договору, а Сторона 1 вживає організаційних заходів щодо виділення бюджетних асигнувань відповідно до Плану заходів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру бюджетної програми "Проведення земельної реформи" у 2019 році та Плану використання бюджетних коштів на 2019 рік.
Пунктом 1 Наказу №129 від 13.05.2019 "Про деякі питання проведення заходу з інвентаризації земель державної власності" Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) внесено зміни до наказу Держгеокадастру від 21.02.2019 №59 "Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності", зокрема, пункт 1 викладено в редакції: " 1.Провести у 2019 році захід з інвентаризації земель державної власності, а саме: інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах об`єднаних територіальних громад (несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій) згідно з додатком 1, що додається; інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності на території областей України (несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі) згідно з додатком 2, що додається".
Пунктом 2 даного Наказу прийнято укласти додаткову угоду до договору з державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" від 21.02.2019 №12-Г на здійснення заходу з інвентаризації земель державної власності як з одержувачем бюджетних коштів за напрямком, визначеними підпунктом 3 пункту 3 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів з проведення земельної реформи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 №219.
До даного Наказу укладено, зокрема:
- Додаток 1 "Перелік об`єднаних територіальних громад, на території яких проводитиметься інвентаризація земель сільськогосподарського призначення державної власності у 2019 році";
- Додаток 2 "Перелік областей, на території яких проводитиметься інвентаризація земель сільськогосподарського призначення державної власності у 2019 році";
- Додаток 3 "План здійснення заходу з інвентаризації земель державної власності на 2019 рік".

За результатами інвентаризації спірна земельна ділянка була внесена в Державний земельний кадастр.
В матеріалах справи знаходиться ПОЗЕМЕЛЬНА КНИГА, яку відкрито 30.08.2019 р. Державним кадастровим реєстратором О.Я. Онищук Відділу у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, щодо земельної ділянки кадастровий номер 612208220001002:0009. В Розділі 1.Земельна ділянка. Загальні відомості міститься ЗАПИС від 30.08.2019 №001. Відомості про земельну ділянку: Місце розташування: Тернопільська область. Заліщицький район. Городоцька сільська рада. Цільове призначення: категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення; код виду цільового призначення: 18.00 Землі загального користування (землі будь-якої категорії які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування); площа, гектарів: 2,9156.
В Розділі 2.Кадастровий план земельної ділянки та експлікація земельних угідь міститься ЗАПИС від 30.08.2019 №002. КАДАСТРОВИЙ ПЛАН ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ з описом меж, координатами поворотних точок меж земельної ділянки та експлікацією земельних угідь, в якій зазначено всього земель, гектарів: площа земельної ділянки, гектарів:2,9156, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: пасовища, 2,9156. 

Тернопільською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в 2019 році розроблено ТЕХНІЧНА ДОКУМЕНТАЦІЯ із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області (Технічна документація знаходиться в матеріалах справи).
Відповідно до Пояснювальної записки замовником розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, є Головне управління Держгеокадастру у тернопільській області, який і є розпорядником зазначених земель згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України.
Підставою для розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки є наступні документи: Розпорядження КМУ «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад від 31.01.2018 №60-Р, Наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 13.05.2019 р. №129, клопотання, технічне завдання на виконання робіт з інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею -80,4295 га, в межах Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та складання за їх результатами технічної документації із землеустрою.
В ТЕХНІЧНІЙ ДОКУМЕНТАЦІЇ відображено кадастровий план спірної земельної ділянки загальною площею 2,9156 га - сільськогосподарські угіддя, у тому числі – 2.9156 га пасовища; з каталогом координат поворотних точок земельної ділянки; з описом меж земельної ділянки; кодом цільового використання земельної ділянки – К.18.00 – Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 19-3495/14-19-СГ від 12.09.2019 затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) загальною площею 80,4295 га, в тому числі: площею 2,9156 га кадастровий номер 6122082200:01:002:0009 на території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.

Відповідно до Наказу від 09.12.2020 №38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», відповідно до статей 15-1,117,122,148-1 Земельного кодексу України. Указу Президента України від 15.10.2020 року №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №308 (зі змінами), наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 року № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», листа Заліщицької міської ради від 08.12.2020 року №01, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області наказано: 
-передати Заліщицькій міській раді (Заліщицькій територіальній громаді) Заліщицького району Тернопільської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3088,7218 га, які розташовані на території колишніх Бедриківської, Блищанської, Винятинської, Городоцької, Дзвиняцької, Добрівлянської, Дунівської, Дуплиської, Зеленогайської, Зозулинської, Іване-Золотівської, Касперівської, Колодрібської, Кулаківської, Новосілківської, Синьківської, Торськівської та Угриньківської сільських рад (колишнього Заліщицького району), згідно додатку (п.1);
-укласти з Заліщицькою міською радою (Заліщицькою територіальною громадою) Заліщицького району Тернопільської області акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність (п.2);
-право комунальної власності земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п.3);
-перехід права власності не припиняє встановлених обмежень та обтяжень на земельні ділянки (п.4).
Згідно Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 09.12.2020 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 №38-ОТГ передає із державної власності, а Заліщицька міська рада (Заліщицька ТГ) Заліщицького району приймає у комунальну вчасність Заліщицької міської ради (Заліщицької ТГ) 677 земельних ділянок загальною площею 3088,7218 га згідно з додатком, що є невід`ємною частиною цього акту. Даний акт разом із наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 №38-ОТГ є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на вказані у додатку земельні ділянки Заліщицькою міською радою (Заліщицької ТГ) Заліщицького району.
До Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність складено Додаток з зазначенням місця розташування земельних ділянок, кадастрових номерів, площ (га), цільового призначення, відомостей про обтяження речових прав на земельну ділянку (користувач), відомостей про обмеження у використанні земельних ділянок. В даному Додатку також включена спірна земельна ділянка площею 2,9156 га кадастровий номер 6122082200:01:002:0009 (порядковий номер 8).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки:456134742 від 11.12.2025, сформованої на запит Голоден Діана Іванівна, Тернопільська обласна прокуратура, Тернопільська обл.), в Державному реєстрі речових прав зареєстровано земельна ділянка площею 2,9156 га кадастровий номер 6122082200:01:002:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2286276461220; номер відомостей про речове право: 40457684, тип речового права :право власності; дата, час державної реєстрації: 04.02.2021 15:21:17; документи, подані для державної реєстрації: акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер: б/н, виданий 09.12.2020, видавник: сторони; наказ, серія та номер:38-ОТГ, виданий 09.12.2020, видавник: Головне управління держгеокадастру у Тернопільській області; розмір частки: 1/1; власники: Заліщицька міська рада, код ЄДРПОУ:04058396, країна реєстрації: Україна.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, зазначено Відомості про земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки: 6122082200:01:002:0009, цільове призначення: 18.00, категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення, площа земельної ділянки: 2,9156 га, місце розташування: Тернопільська область, Заліщицький район, Городоцька сільська рада; Інформація про документацію із землеустрою на земельну ділянку: Документація із землеустрою: Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель; дата документації із землеустрою: 16.08.2019; Відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку: найменування юридичної особи: Заліщицька міська рада, код ЄДРПОУ юридичної особи: 04058396, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 04.02.2021, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 40457684, орган, що здійснив державну реєстрацію права ( в державному реєстрі прав): Заліщицька міська рада.

Фізичною особою-підприємцем Величко Олександром Михайловичем надано лист від 27.01.2026 №1 адресований керівнику Бучацької окружної прокуратури, в якому зазначається про те, що на виконання листа від 23.01.2026 №53/2-27ВИХ-26, враховуючи надані картографічні матеріали, а саме картосхему проектного національного природного парку «Дністровстький каньйон» за межами с.Городок (колишня Городоцька сільська рада) Чолртківського району, та положення про національний природний парк «Дністровський каньйон» -проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009. Крім того, здійснено накладення земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 на межі національного природного парку «Дністровський каньйон» та встановлено, що земельна ділянка 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га перебуває в межах національного природного парку «Дністровський каньйон». Копії картографічних матеріалів додаються. 
До даного листа додано ПЛАН-СХЕМА розміщення земельної ділянки 6122082200:01:002:0009, яка розташована за межами н.п.Городок Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області в межах території НПП «Дністровський каньйон» та Інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 6122082200:01:002:0009, площа 2,9156 га (замовник: Величко Олександр Михайлович; час та дата запиту: 23:10 28-01-2026).

Відповідно до Довідки про огляд веб-сайту від 11 грудня 2025 року, яка знаходиться в матеріалах справи, прокурором Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури Голоден Д.І., в приміщенні службового кабінету Тернопільської обласної прокуратури проведено огляд даних, розміщених в мережі Інтернет, а саме сайту Державного земельного кадастру України за посиланням https://nks.dzk.gov.ua/, з метою отримання інформації щодо знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 в межах Національного природного парку «Дністровський каньйон». Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, при обранні позначки «Природно-заповідний фонд», знаходиться в ньому повністю.

На запит Бучацької окружної прокуратури від 7 січня 2026 року №53/2-101вих-26 (запит знаходиться в матеріалах справи) щодо надання інформації: чи приймалися Кабінетом Міністрів України будь-які рішення щодо передачі земельної ділянки із кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 у комунальну власність, якщо так, то надати капії (постанов чи розпоряджень); чи вирішувалися Кабінетом Міністрів України питання щодо вилучення і зміни цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером 6122082200:01:002:0009; чи приймалися Кабінетом Міністрів України рішення щодо зміни меж національного природного парку «Дністровський каньйон», передачі, вилучення, зміни цільового призначення земельних ділянок парку, Секретаріат Кабінету Міністрів України повідомив, що Кабінетом Міністрів рішень щодо передачі у комунальну власність, вилучення і зміни цільового призначення земельної ділянки із зазначеним у запиті кадастровим номером, а також щодо зміни меж національного природного парку «Дністровський каньйон» та передачі, вилучення і зміни цільового призначення його земельних ділянок, не приймалося.

Щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави під час розгляду даного спору.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру.
Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №913/166/19 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У даному випадку прокурором зазначено, що компетентним органом для звернення до суду з цим позовом є Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України, як орган уповноважений державою здійснювати відповідні фунції у спірних питаннях та, Тернопільська обласна державна адміністрація, як розпорядник земельної ділянки природно-заповідного фонду державної власності, з урахуванням набуття нею статусу Тернопільської обласної військової адміністрації.
Бучацькою окружною прокуратурою на адресу Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України скеровано лист № 53/2-344ВИХ-26 від 29.01.2026, як позивача про наявні порушення вимог законодавства.
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України у лиситі № 6001-10/18715-05 від 24.02.2026 зазначило, що останнім не вживалися відповідні заходи щодо повернення у державну власність спірної земельної ділянки.
Вказане свідчить про бездіяльність Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України та самоусунення від захисту порушених інтересів держави шляхом пред`явлення позову, який би відповідав нормам процесуального та матеріального права, а відтак наявні підстави для захисту інтересів держави в судовому порядку, та враховуючи, що уповноважені органи, незважаючи на поінформованість про виявлені прокурором порушення, належним чином захист інтересів держави не здійснюють, наявні достатні підстави для вжиття таких заходів реагування прокурором. 
У зв`язку з вищевказаним, на виконання вимог абз.3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Бучацькою окружною прокуратурою листом №53/2-640ВИХ-26 від 25.02.2026 повідомлено Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України про пред`явлення керівником Бучацької окружної прокуратури позовної заяви в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Заліщицької міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою із кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га.
Також, прокурором було направлено Лист №53/2-103 ВИХ-26 від 07.01.2026 на адресу Тернопільської обласної державної адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації як позивача про наявні порушення вимог законодавства.
У вказаному листі прокурор повідомив Тернопільську обласну державну адміністрацію, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації про порушення інтересів держави внаслідок незаконної передачі земельної ділянки природно-заповідного фонду з державної власності у комунальну власність та просив надати інформацію про те, чи будуть Тернопільською обласною державною адміністрацією, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації самостійно вживатись заходи до повернення земельних ділянок у власність держави, шляхом пред`явлення позову до суду.
Листом від 21.01.2026 № 05-920/16 Тернопільська обласна державна адміністрація, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації зазначила, що за наявністю підстав відповідно до вимог чинного законодавства України у зв`язку із відсутністю коштів просить здійснити представництво в суді законних інтересів Тернопільської обласної військової адміністрації, щодо усунення порушень законодавства України при розпорядженні землями природно-заповідного фонду, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га.
Незважаючи на обізнаність позивача Тернопільської обласної державної адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації про порушення інтересів держави внаслідок незаконної передачі земельної ділянки природно-заповідного фонду з державної власності у комунальну власність, позивач не здійснював та не висловлював намір здійснити жодних дій спрямованих на усунення порушення прав держави.
Таким чином, прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо звернення до компетентного органу до подання позову.
У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 викладено висновок про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Забезпечення дотримання фізичними та юридичними особами вимог законодавства є безумовним інтересом держави.
Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Також, Верховний Суд у п.5.6. постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив про необхідність врахування нездійснення позивачем упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах та зробив висновок, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
А тому, керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України та Тернопільської обласної державної адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації з даним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та Заліщицької міської ради.

Оцінивши подані прокуратурою докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:
а)землі сільськогосподарського призначення;
б)землі житлової та громадської забудови;
в)землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;
г)землі оздоровчого призначення;
д)землі історико-культурного призначення;
е)землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду;
ж)землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Згідно ч.2 ст.19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
Згідно ст.43 ЗК України землі природно-заповідного фонду – це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Стаття 44 ЗК України передбачає склад земель природно-заповідного фонду.
Так, згідно ст.44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники,національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
Згідно ч.1 ст.45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.
Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом (ч.2 ст.45 ЗК України).
Відповідно до ст.3 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, наданінаціональним природним паркам, є власністю Українського народу.
Із змісту вказаної норми слідує, що землі, надані національним природним паркам можуть перебувати лише у державній власності, що фактично і передбачено статтею 84 ЗК України.
Положеннями ст. 3 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” передбачено, що національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
За ст. 5 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Відповідно до ст. 7 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно - заповідного фонду.
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до статті 8 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується, у тому числі шляхом: встановлення заповідного режиму; додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля.
Статтею 9 цього Закону визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, який не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб, а заготівля сіна та випасання худоби можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню таких територій.
Відповідно до статті 20 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.
Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.
До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
На національні природні парки покладається виконання таких основних завдань:
збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів;
створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів;
проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів;
проведення екологічної освітньо-виховної роботи.
Відповідно до статті 21 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” на території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.
Відповідно до ст. ст. 53, 54 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно - заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України. Зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до ст. ст. 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.
Статтею 5 Закону України “Про екологічну мережу України” передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду є складовою екомережі.
За ст. 3 указаного Закону, екомережа — це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні.
У ст. 4 цього Закону вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто відповідно до ст. 178 ЦК України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів.
Указом Президента України «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон» №96/2010 від 3 лютого 2010 року з метою збереження цінних природних та історико-культурних комплексів об`єктів лісостепової зони, відповідно до статті 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» створено на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького та Монастириського районів Тернопільської області національний природний парк «Дністровський каньйон».
До території національного природного парку «Дністровський каньйон» погоджено в установленному порядку включення 10829,18 гектара земель, а саме: 7189,65 гектарів земель державної власності, що надаються (у тому числі з вилученням у землекористувачів) національному природному парку в постійне користування, і 3639,53 гектара земель, що включаються до його території без вилучення, згідно з додатками 1 і 2.
Указом Президента України «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» №147/2019 від 17 квітня 2019 року постановлено змінити межі національного природного парку «Дністровський каньйон».
До території національного природного парку «Дністровський каньйон» погоджено в установленому порядку включення 901,1 гектара земель. а саме: 785,7 гектара земель державної і комунальної власності, які надаються національному природному парку в постійне користування , у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком 1, та 115,4 гектара земель державної і комунальної власності, що включаються до його території без вилучення у землекористувачі, згідно з додатком 2.
Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.12.2011 № 517 (у редакції наказу Мінекоенерго від 15.10.19 №343) затверджено Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон» (далі-Парк) (нова редакція) та наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 31.08.2020 №86 затверджено Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон» (далі – Положення). 
Згідно п.1.1 Положення Національний природний парк «Дністровський каньйон» створений відповідно до Указу Президента України від 03 лютого 2010 року №96 «Про створення національного природного парку «Дністровський каньйон», є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Указом Президента України від 17 квітня 2019 року №147 «Про зміну меж національного природного парку «Дністровський каньйон» до складу Парку включено 901,1 гектара земель, а саме:785,7 гектара земель, які надаються парку в постійне користування, та 115,4 гектара земель, що включено до його території без вилучення у землекористувачів.
Парк розташований на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького, Монастириського районів Тернопільської області.
Згідно п.1.6. Положення площа парку становить 11730,28 гектара земель у тому числі 7975,35 гектара земель, що надаються у постійне користування Парку, та 3754,93 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.
Відповідно до п.1.7. Положення ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського відання і надаються у користування Парку у порядку, встановленому законодавством. 
До встановлення меж Парку у натурі його межі визначаються відповідно до Проекту створення Парку.
Згідно п.1.8. Положення право Парку на постійне користування земельними ділянками, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно п.1.9. Положення межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок, що перебувають у користуванні Парку та про обмеження в їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законодавством порядку та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій.
Згідно п.14.1. Положення зміна меж, категорії та скасування статусу території Парку проводиться відповідно до законодавства України.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі, суд зазначає наступне.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 19-3495/14-19-СГ від 12.09.2019 затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) загальною площею 80,4295 га, в тому числі: площею 2,9156 га кадастровий номер 6122082200:01:002:0009 на території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.
В подальшому Наказом від 09.12.2020 №38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області передано Заліщицькій міській раді (Заліщицькій територіальній громаді) Заліщицького району Тернопільської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3088,7218 га, які розташовані на території колишніх Бедриківської, Блищанської, Винятинської, Городоцької, Дзвиняцької, Добрівлянської,Дунівської, Дуплиської, Зеленогайської, Зозулинської, Іване-Золотівської, Касперівської, Колодрібської, Кулаківської, Новосілківської, Синьківської, Торськівської та Угриньківської сільських рад (колишнього Заліщицького району), в т.числі і земельну ділянку кадастровий номер 6122082200:01:002:0009 загальною площею 2,9156 га., яка розташована за межами населеного пункту на території території Городоцької сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, (згідно додатку до наказу). Між сторонами складено акт прийому-передачі земельних ділянок в комунальну власність та додаток до нього.
Даний наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області приймався відповідно, зокрема, Указу Президента України від 15.10.2020 року №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин».
Згідно зазначеного Указу Президента України постановлено Кабінету Міністрів України активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України зазначено Міністерству розвитку громад та територій, Міністерству юстиції, Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру опрацювати питання щодо активізації оформлення територіальними громадами права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані з державної власності. Рекомендувати органам місцевого самоврядування зареєструвати право комунальної власності на отримані земельні ділянки сільськогосподарського призначення у порядку, встановленому законом. Натомість фактично було проведено інвентаризацію земель природно-заповідного фонду (стосується спірної земельної ділянки).
Стаття 20 ЗК України передбачає встановлення та зміну цільового призначення земельних ділянок.
Відповідно до ч.1 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Респрубліки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що стосовно спірної земельної ділянки розроблявся проект землеустрою.
Згідно ч.7 ст.20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на запит окружної прокуратури №52/2-531 ВИХ-23 від 22.12.2023 надано інформацію №10-19-0.2112-4847/2-23 від 28.12.2023 в якій зазначено, що в Державний земельний кадастр не внесено інформацію стосовно об"єкта Державного земельного кадастру – обмеження у використанні земель національного природного парку "Дністровський каньйон", а відповідна документація із землеустрою відсутня у державному (місцевому) фонді документації із землеустрою та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.
У постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним. 
Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно листа Фізичної особи-підприємця Величко Олександром Михайловичем від 27.01.2026 №1 на виконання листа від 23.01.2026 №53/2-27ВИХ-26 прокуратури, встановлено, що земельна ділянка 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га перебуває в межах національного природного парку «Дністровський каньйон».
Відповідно до наданої прокуратурою довідки про огляд веб-сайту (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta) від 11.12.2025 в приміщенні службового кабінету Тернопільської обласної прокуратури проведено огляд даних, розміщених в мережі Інтернет, а саме сайту Державного земельного кадастру України за посиланням https://nks.dzk.gov.ua/, з метою отримання інформації щодо знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 в межах національного природного парку «Дністровський каньйон» та встановлено що земельна ділянка з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 при обранні позначки "Природно-заповідний фонд" знаходиться в ньому повністю.
Також перебування вищевказаної земельної ділянки в межах території НПП “Дністровський каньйон”, запроектованої та наданої парку, підтверджується інформацією Тернопільської обласної військової адміністрації № 05-920/16 від 21.01.2026, інформацією НПП «Дністровський каньйон» № 295 від 26.08.2025 та № 419 від 24.12.2025, актом обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 від 23.12.2025, інформацією Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України № 6001 10/18715-05 від 24.02.2026, інформацією Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації № 02.2/86 від 13.01.2026.
Крім того, судом встановлено, що у вільному доступі у мережі Інтернет на сайті Публічна кадастрова карта України ввівши у пошуковому рядку кадастровий номер спірної земельної ділянки, результати пошуку відображають, що така перебуває в межах Національного природного парку «Дністровський каньйон».
Розташування спірної земельної ділянки у межах масиву територій НПП “Дністровський каньйон” згідно з чинним законодавством свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цієї ділянки у комунальній власності як землі сільськогосподарського призначення, оскільки це суперечить меті функціонування і завданням парку.
Згідно ч.4 та ч.8 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного наказу 09.12.2020 №38-ОТГ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області) відповідно Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно ч.9 ст.149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного наказу 09.12.2020 №38-ОТГ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" і земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти газотранспортної системи, що передаються суб`єкту господарювання у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу, крім випадків, визначених частинами п`ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене, вилучати земельні ділянки державної власності природоохоронного призначення до 27.05.2021 мав виключно Кабінет Міністрів України.
Відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України №339-26 від 29.01.2020 Кабінетом Міністрів рішень щодо передачі у комунальну власність, вилучення і зміни цільового призначення земельної ділянки із зазначеним у запиті кадастровим номером, а також щодо зміни меж національного природного парку «Дністровський каньйон» та передачі, вилучення і зміни цільового призначення його земельних ділянок, не приймалося.
Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області перевищило свої повноваження, та змінило цільове призначення спірної земельної ділянки – з природно-заповідного призначення на сільськогосподарське призначення, без погодження з Кабінетом Міністрів України.
Документи, на підставі яких Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області видано наказ 09.12.2020 №38-ОТГ про передачу, зокрема, спірної земельної ділянки із державної у комунальну власність не містять посилань на постанови чи розпорядження Кабінету Міністрів України.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Частиною 4 статті 4 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” визначено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. 
Згідно ч.1 ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (ч.2 ст.84 ЗК України).
Згідно ч.1 ст.117 Земельного Кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Таким чином, згідно ч.5 ст.122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону (п.2 ч.1 ст.21 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”).
Пунктом 3 статті 16 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Як передбачено п.11 ч.1 ст.21 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України “Про землеустрій”, щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Пунктом “а” ч.2 ст.20-4 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” визначено, що до компетенції обласної державної адміністрації належить забезпечення реалізації державної політики у сфері заповідної справи, формування, збереження та використання екологічної мережі, здійснення управління та регулювання у сфері охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду України на відповідній території.
Відповідно до ст.150 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду відносяться до особливо-цінних земель, припинення права постійного користування на які з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що землі національного природного парку "Дністровський каньйон" належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласної державної адміністрації, проте спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Заліщицькою міською радою (як комунальна власність). Однак, з урахуванням редакції ст.149 Земельного кодексу України, розпорядником земель була Тернопільська обласна державна адміністрація.
В пункті 6.19 постанови від 7 квітня 2020 року у справі №916/2791/13 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ “Землі України” ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.
Також у постанові від 03 вересня 2020 року у справі №911/3306/17 Верховним Судом вказано стосовно, зокрема, земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, що остання, втручаючись у права щодо таких земельних ділянок, захищає загальні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршенні екологічної ситуації, у використанні майна не на шкоду людині та суспільству і ці інтереси реалізовуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок. 
З огляду на вищезазначене, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не було наділене повноваженнями щодо розпорядження (вилучення) землями (земель) природно-заповідного фонду (частиною земель природно-заповідного фонду є спірна земельна ділянка кадастровий номер 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га) та зміни цільового призначення земель природно-заповідного фонду державної власності на землі сільськогосподарського призначення.
Відтак, прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.12.2020 №38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», зумовило незаконну передачу земельної ділянки площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 з земель державної власності до земель комунальної власності та фактично змінено цільове призначення вказаної земельної ділянки.
В своєму Відзиві на позовну заяву Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області зазначає про те, що відповідно вимог ст.ст. 117, 122, 148-1 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення земельних реформ у сфері земельних відносин», наказом Головного управління від 09.12.2020 № 38-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку площею 2,9156 га, кадастровий номер 6122082200:01:002:0009, передано у комунальну власність Заліщицькій міській раді (Заліщицька територіальна громада) Чортківського району..
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення земельних реформ у сфері земельних відносин» зазначено Міністерству розвитку громад та територій, Міністерству юстиції, Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру опрацювати питання щодо активізації оформлення територіальними громадами права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані з державної власності. Рекомендувати органам місцевого самоврядування зареєструвати право комунальної власності на отримані земельні ділянки сільськогосподарського призначення у порядку, встановленому законом. Натомість фактично було проведено інвентаризацію земель природно-заповідного фонду (стосується спірної земельної ділянки). 
Також Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області у Відзиві на позовну заяву зазначає про те, що у Державний земельний кадастр не внесено інформацію стосовно об`єкта Державного земельного кадастру – обмеження у використанні земель національного природного парку «Дністровський каньйон», а відповідна документація із землеустрою відсутня у Державному (місцевому) фонді документації із землеустрою та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. І як вбачається з листа Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації від 13.01.2026 № 02.2/86, доданого до позовної заяви, Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок національному природному парку «Дністровський каньйон» у межах Заліщицької міської ради Чортківського району не розроблявся, що унеможливило встановити, під час проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення у 2019 році та на даний час, факт належності спірної земельної ділянки за кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 до земель національного природного парку «Дністровський каньйон», а також свідчать про незавершеність процедури формування земель, які мають входить до складу цього природного парку.
Тому, за наслідками інвентаризації земель 2019 року до Державного земельного кадастру внесено відомості про спірну земельну ділянку, як землі сільськогосподарського призначення та в подальшому передано її у комунальну власність та присвоєно кадастровий номер 6122082200:01:002:0009.
Бучацькою окружною прокуратурою на зазначені аргументи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області у Відповіді на відзив зазначено, зокрема, про те, що перебування земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 площею 2,9156 га в межах території національного природного парку «Дністровський каньйон» також підтверджується картосхемою проектованого національного парку «Дністровський каньйон», а саме частини парку на території Городоцької сільської ради, яка погоджена начальником управління Держкомзему у Заліщицькому районі, про що свідчить його підпис та печатка на картосхемі, відповідачем 1 не надано належних та допустимих доказів того, що відповідно до приписів ст.20 Земельного кодексу України знято статус природно-заповідного фонду з території національного природного парку «Дністровський каньйон», в межах якого знаходиться земельна ділянка із кадастровим номером 6122082200:01:002:0009. Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області як правонаступнику органів Держкомзему, було відомо про існування карт національного природного парку «Дністровський каньйон», які мали б враховуватись при проведенні інвентаризації земель у 2019 році.
Суд погоджується із такими аргументами прокуратури, та не приймає до уваги аргументи Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, з огляду на наступне.
Так, дійсно, матеріалами справи не підтверджено, що межі національного природного парку "Дністровський каньйон" встановлені.
Згідно ст.7 Закону України “Про природно-заповідний фонд” межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до п.1.7 Положення про національний природний парк «Дністровський каньйон» до встановлення меж Парку у натурі його межі визначаються відповідно до Проекту створення Парку.
Як вбачається із матеріалів справи, проект створення національного природного папку відсутній. Також межі національного природного парку у натурі не встановлені. 
Однак, як вбачається із матеріалів справи, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області володіло інформацією про розташування та місцезнаходження національного природного парку "Дністровський каньйон" (основні аргументи - відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей про межі даного національного природного парку та обмежень у використанні таких земель). Також Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області достеменно знало про межі Національного природного парку "Дністровський каньйон", адже на наданих планово-картографічних матеріалах ( карта-схема, експлікації земель проектованого національного природного парку "Дністровський каньйон", на яких визначено такі межі, зазначено зверху Національний природний парк "Дністровський каньйон" зазначено «Погоджую: Начальник Головного управління Держкомзему у Тернопільській області І.Б. Крисак», та міститься його підпис та відбиток печатки управління. 
Також як було зазначено судом вище по тексту рішення на сайті Державного земельного кадастру України та Публічній кадастровій карті України встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває в межах об`єкту Національного природного парку "Дністровський каньйон".
Крім того, в своєму Листі-Погодженні №22-25/4442 від 18.11.2009 на адресу Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області Головне управління Держкомзему у Тернопільській області зазначає про те, що Головне управління Держкомзему у Тернопільській області розглянуло представлені державним управлінням охорони здоров`я навколишнього природного середовища у Тернопільській області матеріали щодо місця розташування земельних ділянок для створення національного природного парку «Дністровський каньйон» на території Борщівського, Бучацького, Заліщицького та Монастириського районів, враховуючи необхідність створення зазначеного парку, на підставі погоджень землекористувачів, відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, управлінь Держкомзему у зазначених районах, керуючись статями 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», указами Президента України від 27.08.2008 №774 «Про невідкладні заходи щодо розширення мережі національних природних парків», від 10.09.2008 №826 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 серпня 2008 року «Про реалізацію органами виконавчої влади заходів, спрямованих на ліквідацію наслідків надзвичайної ситуації природного характеру у зонах надзвичайної екологічної ситуації природного характеру у зонах надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях Вінницької, Закарпатської, Івано-Франківської, Львівської, Тернопільської та Чернівецької областей», від 14.08.2009 №611 «Про додаткові заходи щодо розвитку природно-заповідної справи в Україні», Головне управління Держкомзему у тернопільській області не заперечує проти створення національного природного парку «Дністровський каньйон» орієнтовною площею 11059,67 гектарів, у тому числі з вилученням із користування теперішніх землекористувачів та передачею у постійне користування національному природному парку 7193,55 гектарів. З них: Адміністративні райони: Борщівський, всього 18176,8 га, у т.ч. з передачею у постійне користування національному природному парку:1490,5 га; Бучацький, всього 3599,5 га, у т.ч. з передачею у постійне користування національному природному парку:2455,7 га; Заліщицький, всього 5093,43 га, у т.ч. з передачею у постійне користування національному природному парку:2841,25 га; Монастириський, всього 548.94 га, у т.ч. з передачею у постійне користування національному природному парку:406,1 га.
Відповідно до пункту 4 Порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами, затвердженого постановою Кабінету Міністерства України від 03.06.2013 №483 (далі-Порядок) взаємодія між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами здійснюється шляхом надання картографічної основи та іншої інформації Державного земельного кадастру для інших кадастрів та інформаційних систем, а також шляхом надання до Державного земельного кадастру геопросторових даних та інших матеріалів кадастрів та інформаційних систем.
Планово-картографічні та інші матеріали щодо розташування та режиму природоохоронних територій та об`єктів, інші дані Державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, входять до Переліку відомостей, обмін якими здійснюється в процесі інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром, іншими кадастрами та інформаційними системами.
Пунктом 12-2 Порядку визначено, що дані інших кадастрів та інформаційних систем, розміщені на картографічній основі Державного земельного кадастру у вигляді інформаційних шарів і атрибутів, є офіційними. У разі потреби такі дані можуть уточнюватися після розроблення документації, передбаченої законодавством.
Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області не спростовано доказами, що ним не отримувались зазначені вище матеріали, картографічні матеріали від Міндовкілля.
З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка була сформована після створення національного природного парку "Дністровський каньйон" як об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Дана земельна ділянка перебуває в межах території та об`єкту природно-заповідного фонду, що свідчить про віднесення такої земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду.
Згідно п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 
Відповідно до п.(г) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч.1 ст.155 ЗК України).
З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі.

Щодо позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286276461220), суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної).
Вказана позовна вимога є похідною.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки:456134742 від 11.12.2025, сформованої на запит Голоден Діана Іванівна, Тернопільська обласна прокуратура, Тернопільська обл.), в Державному реєстрі речових прав зареєстровано земельна ділянка площею 2,9156 га кадастровий номер 6122082200:01:002:0009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2286276461220; номер відомостей про речове право: 40457684, тип речового права: право власності; дата, час державної реєстрації: 04.02.2021 15:21:17; документи, подані для державної реєстрації: акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер: б/н, виданий 09.12.2020, видавник: сторони; наказ, серія та номер:38-ОТГ, виданий 09.12.2020, видавник: Головне управління держгеокадастру у Тернопільській області; розмір частки: 1/1; власники: Заліщицька міська рада, код ЄДРПОУ:04058396, країна реєстрації: Україна.
Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 з наступними змінами державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни і припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.3 ст.26 цього Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених п.1 частини 7 статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п.1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведена державна реєстрація прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому п.1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведена державна реєстрація прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються в стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.
При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені в зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Судом визнається недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі, що дозволяло зареєструвати комунальну власність на дану земельну ділянку за Заліщицькою міською радою.
А відтак, необхідним для відновлення становища, що існувало до порушення, є припинення речових прав Заліщицької міської ради щодо спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 3 частини 1 статі 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286276461220).

Щодо позовної вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно ч.2 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч.3 ст. 79-1 ЗК України).
Згідно ч.4 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння її кадастрового номера.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч.9 ст.79-1 ЗК України).
Згідно ч.10 ст.79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Спірній земельній ділянці площею 2,9156 га було присвоєно кадастровий номер 6122082200:01:002:0009. Дана спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Проведено державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку Заліщицької міської ради.
Як вищезазначено, судом визнається недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі. Дана земельна ділянка була передана в комунальну власність як земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності.
Внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009 з віднесенням її до категорії земель сільськогосподарського призначення (згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 04.02.2021, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 40457684, орган, що здійснив державну реєстрацію права ( в державному реєстрі прав): Заліщицька міська рада), не відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи те, що вказана земельна ділянка розташована в межах національного природного парку "Дністровський канцон", що в силу статей 43,44 Земельного кодексу України свідчить про її належність в частині накладення/перетину меж до категорії земель природно-заповідного фонду. 
Необхідним для відновлення становища, що існувало до порушення, є скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав. 
Згідно ч.13 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
Згідно ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень) .
А відтак, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) земельну ділянку природо-заповідного фонду площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Розділ Х Перехідних положень ЗК України доповнено пунктом 24 згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин” №1423-ІХ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021.
Пунктом 24 розділу Х Перехідних положень ЗК України унормовано, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення.
Таким чином, земельні ділянки природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення віднесені до земель державної форми власності.
Отже, законодавцем щодо передачі землі розташованої за межами населених пунктів у межах територіальних громад, передбачено чіткі та однозначні для розуміння винятки щодо земель, які потребують особливої правової охорони, за їх цільовим призначенням.
Згідно ч.5 ст.122 ЗК України  обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Отже, на даний час Тернопільська обласна державна адміністрація, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, є розпорядником земель природно-заповідного фонду державної власності.
Указом Президента України №68/2022 від 24.02.2022 “Про утворення військових адміністрацій” на виконання Закону України “Про правовий режим воєнного стану” для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку постановлено утворити Тернопільську обласну військову адміністрацію. Відповідно до пункту 2 даного Указу, Тернопільська обласна державна адміністрація набула статусу відповідної військової адміністрації у зв`язку із необхідністю забезпечення разом із військовим командуванням, запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану без проведення реорганізації юридичної особи.
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо Тернопільської обласної державної адміністрації не вносились.
В п.80 постанови від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц зазначено, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161гс18, пункти 6.21, 6.22), від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (провадження № 12-245гс18, пункти 4.19, 4.20), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 26), від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункт 8.5) та інші).
Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (провадження № 14-36цс19, пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс 19, пункт 27)). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункти 8.10, 8.12) (п.81 постанови від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц Великої Палати Верховного Суду).
В п.82 постанови від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц  Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України “Про центральні органи виконавчої влади” наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (пункт 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19 (провадження № 12-11гс21)). Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.
Також згідно ч.1 ст.170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
В даному випадку, передача спірної земельної ділянки, яка була сформована із земель природно-заповідного фонду, з державної форми власності до комунальної форми власності відбулась як встановлено вище по рішенню суду з перевищенням повноважень Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області всупереч нормам чинного законодавства, тобто незаконно, а тому і набуття права комунальної власності Заліщицькою міською радою Чортківського району Тернопільської області є незаконним. 
Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області при прийнятті спірної земельної ділянки в комунальну власність, в силу характеристик (зовнішніх, об`єктивних, явних, видимих природних ознак) спірної земельної ділянки, та інформації яка є вільною в доступі та розміщена на інформаційних ресурсах щодо розташування Національного природного парку "Дністровський каньйон", проявивши розумну обачність, могла і повинна знати про те, що спірна земельна ділянка є частиною земель природно-заповідного фонду. 
Пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення, а статтею 391 (частина перша) ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто, позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду щодо витребування земельних ділянок природно-заповідного фонду, викладеними у постанові від 22.06.2022 у справі № 752/3093/19. У наведеній постанові Верховний Суд зазначає, що стосовно землі природо-заповідного фонду закон установлює пріоритет державної, комунальної власності на землю над приватною. Право державної власності на спірну земельну ділянку не могло припинитися внаслідок рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані із позбавленням його володіння майном. Повернення державі земельної ділянки природо-заповідного фонду необхідно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.
З огляду на наведене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та зобов`язати Заліщицьку міську раду Чортківського району Тернопільської області повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) земельну ділянку природо-заповідного фонду площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 2, 3 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Вказаний Суд зазначив, що, хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання прокуратурою позовної заяви через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною заявою становить 10649 грн 60 коп.
Тернопільською обласною прокуратурою за подання позовної заяви керівником Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області до суду сплачено судовий збір у розмірі 10649 грн 60 коп. згідно платіжної інструкції № 446 (внутрішній номер 492345858) від 09.03.2026.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору по 5 324 грн 80 коп. на користь Тернопільської обласної прокуратури.

Витрати на правову допомогу.
Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №38-ОТГ від 09.12.2020 “Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність” в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, згідно з актом приймання – передачі.

3.Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області на земельну ділянку з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286276461220).

4.Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009, площею 2,9156 га, із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї прав.

5.Зобов`язати Заліщицьку міську раду Чортківського району Тернопільської області (48601, Тернопільська область, м.Заліщики, вул. С.Бандери, 15 “Б”, код ЄДРПОУ 04058396) повернути у власність держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (Тернопільської обласної військової адміністрації) (46021, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ 00022622) земельну ділянку природо-заповідного фонду площею 2,9156 га з кадастровим номером 6122082200:01:002:0009. 

6.Стягнути з Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області (48601, Тернопільська область, м.Заліщики, вул. С.Бандери, 15 “Б”, код ЄДРПОУ 04058396) на користь Тернопільської обласної прокуратури (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4) судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 5 324 ( п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80коп., який перерахувати на р/р UA498201720343190002000004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету – 2800.

6.Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46002, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20 А, код ЄДРПОУ 39766192) на користь Тернопільської обласної прокуратури (м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4) судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 5 324 ( п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80 коп., який перерахувати на р/р UA498201720343190002000004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету – 2800.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Копію рішення надіслати:
-керівнику Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області Носовському Михайлу Володимировичу (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Тернопільській окружній прокуратурі (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Міністерству економіки, довкілля та сільського господарства України (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Тернопільській обласній державній адміністрації (Тернопільській обласній військовій адміністрації) (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Національному природному парку "Дністровський каньйон" (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Заліщицькій міській раді Чортківського району Тернопільської області (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");
-Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області (до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").

позивач-1: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (01008, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2, код ЄДРПОУ 37508596).
позивач-2:Тернопільська обласна державна адміністрація (Тернопільська обласна військова адміністрація) (46021, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. М. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ 00022622).
відповідач-1: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області (48601, Тернопільська область, м.Заліщики, вул. С.Бандери, 15 “Б”, код ЄДРПОУ 04058396).
відповідач-2: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (46002, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 20 А, код ЄДРПОУ 39766192). 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 23 липня 2026 року.
Суддя С.О. Хома