Справа № 629/4586/26
Провадження № 2/629/1947/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Солодовник І.С.,
при секретарі – Чередниченко М.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 20.03.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 493636-КС-001, який був підписаний одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідач отримав 14000 грн. та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором. 
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 14000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 .
31.05.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 493636-КС-001, відповідно до умов якого відповідачу було надано додатково кредит у розмірі 6000 грн. 14.08.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 493636-КС-001, відповідно до умов якого термін дії договору до 03.12.2025 року.
Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 493636-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти у розмірі 22770,38 грн.
Таким чином, Бовдуй Б.Р. станом на 05.05.2026 р. має непогашену заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором № 493636-КС-001 в розмірі 124645,08 грн., з яких: 17693,35 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 106951,73 грн. – заборгованість за відсотками.
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» суму заборгованості за кредитним договором № 493636-КС-001 в розмірі 124645,08 грн., з яких: 17693,35 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 106951,73 грн. – заборгованість за відсотками; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позові однією із вимог просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 11).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 77-79, 95-97, 100-102), відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 20.03.2024 р. направлено Бовдую Б.Р. пропозицію (оферту) укласти договір № 493636-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 28-32). 20.03.2024 р. відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 493636-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с. 33-37).
Таким чином, 20.03.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 493636-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Договір був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора UA-1577 (а.с. 23-27).
Відповідно до умов Договору загальний розмір наданого кредиту становить 14000 грн. (п. 2.6). Строк, на який надається кредит - 24 тижні, до 04.09.2024 р. (п.п. 2.3, 2.7). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 стандартна процентна ставка за кредитом становить 2% в день, фіксована; знижена процента ставка в день – 1,14816782%, фіксована; комісія за надання кредиту - 2100 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту – 36360 грн (п. 2.8).
Того ж дня, 20.03.2024 р. ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6475 паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с. 14-16).
31.05.2024 р. ТОВ «Бізнес Позика» направило Бовдую Б.Р. пропозицію укласти Додаткову угоду № 1 (оферту) до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 44-45). 31.05.2024 р. відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с. 46-47).
Таким чином, 31.05.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма). Додаткова угода була укладена в електронній формі та підписана електронним підписом одноразового ідентифікатора UA-6796, відповідно до умов якої кредит було збільшено на 6000 грн, тому загальна сума наданого кредиту становить 18210,22 грн; збільшено строк користування кредитом до 24 тижні, тобто до 15.11.2024 р.; комісія за надання додаткової суми кредиту – 900 грн; орієнтована загальна вартість наданого кредиту за договором – 50338,14 грн (а.с. 42-43).
Того ж дня, 31.05.2024 р. ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1838 паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с. 38-41).
14.08.2024 р. ТОВ «Бізнес Позика» направило Бовдую Б.Р. пропозицію укласти Додаткову угоду № 2 (оферту) до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 53-54). 14.08.2024 р. відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Додаткової угоди № 2 до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с. 55-56).
Таким чином, 14.08.2024 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. (Споживчий кредит. Електронна форма). Додаткова угода була укладена в електронній формі та підписана електронним підписом одноразового ідентифікатора UA-9926, відповідно до умов якої сторони продовжили термін дії договору до 90 тижнів, тобто до 03.12.2025 р.; процента ставка за кредитом: з 14.08.2024 р. до 09.10.2024 р. (включно) діє пільгова ставка 0,8611259% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 09.10.2024 р. (включно) процентна ставка становитиме 1,14816782% в день; з 10.10.2024 р. - 1,14816782% в день, фіксована. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 138317,92 грн (а.с. 51-52).
Того ж дня, 14.08.2024 р. ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8773 паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с. 48-50).
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.
Із підтверджень ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу коштів убачається, що на підставі платіжної інструкції № 6f1d52d0-e6b1-11ee-b90a-000c29d57ed21, № 8bd30321-1f37-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 платник ТОВ «Бізнес Позика», ТОВ «ПрофітГід» 20.03.2024 р. та 31.05.2024 р. було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача НОМЕР_2 у сумі 14000 грн. призначення переказу: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 зг. до кредитного дог. № 493636-КС-001 від 20.03.2024 р. та у сумі 6000 грн. призначення переказу: перерах. коштів Бовдуй Б.Р. ІПН НОМЕР_3 зг. Дод. угоди від 31.05.2024 р. до кредитного дог. № 493636-КС-001 від 20.03.2024 р. (а.с. 62, 63).
За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» за вх. № 17546 від 15.07.2026 р., наданої на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ), на яку 20.03.2024 р. здійснено переказ коштів у сумі 14000 грн, та 31.05.2024 р. у сумі 6000 грн, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 81-94). 
Таким чином, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 , реквізити якої надані споживачем при укладанні кредитного договору.
Всупереч умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, виникла заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом та довідкою про стан заборгованості ТОВ «Бізнес Позика», ОСОБА_1 станом на 07.05.2026 р. має заборгованість в сумі 124645,08 грн., з яких: 17693,35 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 106951,73 грн. – заборгованість по відсотках (а.с. 13, 17-22).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р., електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Отже, вищезазначений договір про надання споживчого кредиту та додаткові угоди, укладено у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронними договорами, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, в судовому засіданні, на підставі наданих суду доказів, позивачем доведено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 з ТОВ «Бізнес Позика» договору № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. та Додаткових угод до нього, а також фактичного отримання позичальником кредитних коштів у сумі 14000 грн та 6000 грн. Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. Також не спростовано, що банківська платіжна картка №  НОМЕР_2 , не належить ОСОБА_1 .
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
До договору кредиту згідно з ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, в судовому засіданні, на підставі наданих суду доказів, позивачем доведено факт укладення кредитних договорів, а також фактичного отримання позичальником кредитних коштів в обумовленій сторонами договору сумі, строку та порядку.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення належним чином не виконував, лише частково здійснював оплати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 17693,35 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 106951,73 грн, суд зазначає наступне.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
Аналіз викладених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
Проценти за «користування кредитом» нараховані після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання.
На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22).
Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору з урахуванням укладених Додаткових угод, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону.
Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», з огляду на таке.
Пунктом 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон № 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно з п. 17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Отже, за період з 20.03.2024 р. по 01.09.2024 р. розмір відсотків нарахований позивачем відповідає розміру визначеному договором та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 р.
Натомість за період з 02.09.2024 р. по 03.12.2025 р. - розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Разом з тим, судом встановлено, що за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки 1,14816782% в день, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Так, за підрахунками суду, розмір відсотків за період з 02.09.2024 р. по 03.12.2025 р., виходячи з розміру денної процентної ставки 1% становить 81033,94 грн (176,93 грн (розмір відсотків в день) х 458 (днів в періоді).
Таким чином, за підрахунками суду загальний розмір відсотків за період з 20.03.2024 р. по 03.12.2025 р. становить 94942,97 грн (13909,03 грн (нараховані відсотки позивачем за період з 20.03.2024 р. по 01.09.2024 р.) + 81033,94 грн (розрахунок суду за період з 02.09.2024 р. по 03.12.2025 р.).
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами не виконав, лише частково здійснював оплати, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами.
Разом з тим, приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в сумі 106951,73 грн, які було нараховано ним без урахування обмежень встановлених ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти в розмірі за підрахунками суду в сумі 94942,97 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки з матеріалів справи убачається, що боржник не в повному обсязі сплачував заборгованість за кредитним договором позивачу, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. в сумі 112636,32 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17693,35 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 94942,97 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2405,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) заборгованість за договором № 493636-КС-001 про надання кредиту від 20.03.2024 р. в розмірі 112636 (сто дванадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн 32 коп., з яких: 17693,35 грн – заборгованість за тілом кредиту; 94942,97 грн – заборгованість за відсотками.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411), судовий збір у розмірі 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн. 89 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Сторони справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:          І.С. Солодовник