Справа № 396/445/26 
Провадження № 2/392/1265/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

17 червня 2026 року          м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., за участю секретаря судового засідання Чабаненка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
встановив:

Обґрунтування позову.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 20700,00 грн та судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що 07 серпня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4870389, який було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з умовами договору, розмір наданого кредиту становить 3000,00 грн, строк кредитування — 360 днів (до 01.08.2025 року), а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним за стандартною ставкою 1,50% на день. 
31 березня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 31/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників від 31 березня 2025 року, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 15165,00 грн, що складається з: 3000,00 грн — тіло кредиту, 10665,00 грн — проценти за користування кредитом та 1500,00 грн — штраф. 
Надалі, за період з 01 квітня 2025 року по 01 серпня 2025 року (залишок строку договору, що становить 123 календарних дні) позивачем було додатково нараховано проценти за стандартною ставкою у розмірі 1,50% на день, що становить 5535,00 грн. Таким чином, станом на дату подання позову загальна сума заявленої до стягнення заборгованості за договором становить 20700,00 грн, з яких: 3000,00 грн — тіло кредиту, 16200,00 грн — проценти за користування та 1500,00 грн — штрафні санкції.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 вищевказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). 
При зверненні до суду із позовною заявою представник позивача, в прохальній частині позовної заяви, просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив.
Рух справи.
До Маловисківського районного суду Кіровоградської області, за підсудністю, 15 квітня 2026 року надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2026 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано від АТ КБ «Приватбанк» докази.
В судове засідання представник позивача не з`явився .
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 18 травня 2026 року та 17 червня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду конвертом. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на вебсайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, причому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази від нього не надходили, тим самим судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. 
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені судом фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
07 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено в електронній формі Договір № 4870389 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Укладення кредитного договору здійснювалось в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (на офіційному вебсайті www.credit7.ua під торговельною маркою «Credit7») відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (затверджених Наказом Директора від 05.04.2024 р. № 43-ОД) 
Процедура підписання договору та супутніх документів супроводжувалась використанням ОСОБА_1 електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, що є аналогом його власноручного підпису, зокрема: заява про прийняття пропозиції на укладення Договору про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів була акцептована та підписана ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «66470» 07 серпня 2024 року об 11:05:46; паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма інформації, що надається споживачу до укладення договору) підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «80464» 07 серпня 2024 р оку об 11:07:44; кредитний договір № 4870389 безпосередньо підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «41961» 07 серпня 2024 року об 11:08:35.
Згідно з умовами Договору № 4870389 від 07 серпня 2024 року та Додатку № 1 (Графік платежів):сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000,00 грн (п. 1.2 Договору); строк кредитування становить 360 днів — з 07 серпня 2024 року по 01серпня 2025 року (п. 1.3 Договору); спосіб надання кредиту — у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на вказаний відповідачем рахунок електронного платіжного засобу (платіжну картку) № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору); періодичність платежів зі сплати процентів — кожні 30 днів (усього 12 періодів/платежів) (п. 1.3 Договору, Додаток № 1); процентна ставка: за Договором встановлено фіксовану процентну ставку (п. 1.4 Договору).Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (547,50% річних) (п. 1.4.1 Договору). Знижена процентна ставка становить 0,01% на день і застосовується за умови, якщо Клієнт до 05.09.2024 р. (включно) сплатить суму першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення (п. 1.4.2 Договору). У разі невиконання цих умов, нарахування відсотків за весь період користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою 1,50% на день.
Факт зарахування коштів на банківську картку Відповідача № НОМЕР_1 підтверджується листом-довідкою платіжного провайдера ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (платіжний сервіс iPay.ua) вих. № 1-0104 від 01 квітня 2025 року, Відповідно якого, транзакцію № 474295083 успішно проведено 07 серпня 2024 року об 11:10:18 на суму 3000,00 грн з призначенням платежу: «Зарахування 3000 грн на карту НОМЕР_1 » на підставі Договору на переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ».
31 березня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено Договір факторингу № 31/03/2025.
Відповідно до умов п. 1.1, п. 1.2 Договору факторингу, Фактор набуває права грошової вимоги до Боржників, що виникли на підставі Кредитних договорів, перелік яких зазначається у Реєстрі Боржників (Додаток № 1). Перехід права вимоги відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників.
Згідно з витягом із Реєстру Боржників (Додаток № 1 до Договору факторингу) за порядковим номером 2304 містяться дані відповідача — ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) та реквізити його Кредитного договору № 4870389 від 07 серпня 2024 року. На момент відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 165,00 грн, що складається з: 3 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 10 665,00 грн — заборгованість за нарахованими процентами (за період з 07 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року — 237 днів за ставкою 1,5% на день), 1 500,00 грн — нараховані штрафні санкції.
Факт оплати Позивачем відступленого права вимоги підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 6743 від 31 березня 2025 року на суму 2181527,71 грн, перераховану з рахунку ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в ПАТ «БАНК ВОСТОК» з призначенням платежу: «Сплата за договором факторингу №31/03/2025 від 31.03.2025р.» 
Відповідно до повідомлення ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги та перехід права вимоги до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Повідомлення здійснювалось у спосіб, передбачений статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» та Договором факторингу, а саме:
1) шляхом розміщення відповідної інформації в Особистому кабінеті Відповідача на вебсайті;
2) шляхом направлення текстового SMS-повідомлення на зареєстрований мобільний номер телефону Боржника НОМЕР_3 від імені відправника «CREDIT7» (ID sms: НОМЕР_4 , час відправки: 01.04.2025 року об 11:09). У повідомленні зазначалися реквізити нового кредитора, рахунок для погашення боргу та порядок оплати.
Після набуття права вимоги за договором, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за період з 01 квітня 2025 року по 01 серпня 2025 року (кінець строку кредитування за Договором № 4870389, що становить 123 календарні дні) здійснив додаткове нарахування процентів за стандартною договірною ставкою 1,50% на день, що за розрахунком заборгованості склало 5 535,00 грн.
Таким чином, за розрахунком ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 4870389 від 07 серпня 2024 року станом на 31 березня 2025 року (а з урахуванням подальших нарахувань до 01 серпня 2025 року) склала 20 700,00 грн, з яких: 3 000,00 грн — тіло кредиту, 16200,00 грн — проценти за користування та 1500,00 грн — штрафні санкції.
Мотиви суду та застосовані норми права. 
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів у справі встановив факти, обставини та правовідносини.
Згідно статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до частини 3, 4, 6 статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону, У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей кредитних договорів, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд враховує, що позивачем надано докази, які підтверджують реєстрацію відповідача в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, проходження ним ідентифікації, акцепт оферти шляхом використання одноразового ідентифікатора, а також подальше отримання кредитних коштів на банківську картку, реквізити якої були зазначені самим відповідачем. Відповідач не подав доказів, які б спростовували зазначені обставини.
На підставі викладеного, з матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2024 року між «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4870389 в електронній формі, умови якого кредитодавцем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув. Надалі ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 31 березня 2025 року набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4870389 від 07 серпня 2024 року. Відповідач заборгованість перед новим кредитором не погасив.
Аналогічні правові висновки щодо юридичної сили електронного кредитного договору, укладеного із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, неодноразово викладені Верховним Судом. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що електронний договір, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі, а використання одноразового ідентифікатора є належним способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення договору
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Нараховані проценти є складовою загальної вартості кредиту та враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника. Зазначене повністю узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності на час укладення між сторонами кредитного договору.
Проте, суд не погоджується з розміром процентів за користування кредитними коштами, з огляду на наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності зазначеним Законом, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів — 2,5%; протягом наступних 120 днів — 1,5%.
Отже, наведені норми передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більшою 2,5%, з 23 квітня 2024 року — не більшою 1,5%, а з 21 серпня 2024 року — не більшою 1%.
У справі, що розглядається, договір № 4870389 укладено 07 серпня 2024 року з кінцевим терміном повернення 01 серпня 2025 року. Оскільки договір укладено після набрання чинності вказаними змінами, до даних правовідносин підлягають застосуванню імперативні норми щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки.
Так, за період з 07 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року (протягом строку дії ліміту в 1,5%) за договором правомірно нараховувалися проценти за ставкою 1,5% на день. За цей період (14 днів) сума відсотків становить: 3000,00 грн х1,5%х 14 дні = 630,00 грн.
Проте за період після 21 серпня 2024 року денна процентна ставка в силу закону не може перевищувати 1% на день. 
Відповідно, за період з 21 серпня 2024 року по 31 березня 2025 року (дата укладення договору факторингу, період становить 223 календарних дні) сума процентів, розрахована за граничною ставкою 1% на день, становить: 3000,00 х 1% х 223 дні = 6690,00 грн.
Таким чином, законний розмір процентів на момент відступлення права вимоги (станом на 31 березня 2025 року) становить: 630,00 грн + 6690,00 грн = 7320,00 грн.
Аналогічно, за період після відступлення права вимоги з 01 квітня 2025 року по 01 серпня 2025 року (залишок строку договору, період 123 календарних дні) нарахування відсотків підлягає обмеженню граничною ставкою в 1% на день і становить: 3000,00 грн х 1% х 123 дні = 3690,00 грн.
Отже, загальна сума процентів за користування кредитом за весь період кредитування (з 07 серпня 2024 року по 01 серпня 2025 року), яка підлягає стягненню, становить: 7320,00 грн + 3690,00 грн = 11010,00 грн.
Таким чином, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4870389 від 07 серпня 2024 року в розмірі 14010,00 грн, що складається з: тіло кредиту — 3000,00 гривень та 11010,00 грн — заборгованість за відсотками, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення суми заборгованості за штрафом в розмірі 1500,00 грн за кредитним договором № 4870389 від 07 серпня 2024 року, суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення 1500,00 грн штрафу, оскільки первинний кредитор ТОВ ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а так само і наступний кредитор-позивач ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» мали його списати в силу зазначеного припису закону.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 610-612, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 141, 223, 259, 263-265, 280 - 282, 284 ЦПК України,
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 4870389 від 07 серпня 2024 року у розмірі 14010 (чотирнадцять тисяч десять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          Д.М. Кратко