КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4043/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Позов мотивувала тим, що вона проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 НГУ. Відповідач нараховував та виплачував їй індексацію грошового забезпечення у неправильному (заниженому) розмірі, оскільки з січня 2016 року по лютий 2018 року неправильно визначав базовий місяць, з березня 2018 року по червень 2025 року не виплачував їй індексацію-різницю, яка склалася у березні 2018 року. Тож позивачка просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року, з урахуванням раніше виплачених сум; 
2) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати їй за період з 01.03.2018 року по 01.06.2025 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року у фіксованій величині;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нараховувати та виплачувати їй індексацію грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року у фіксованій величині, починаючи з 01.03.2018 року, та виплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким нарахуванням.
Ухвалою судді від 14.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. 
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини.
ОСОБА_1 з квітня 2015 року проходить військову службу за контрактом у Національній гвардії України у складі військової частини НОМЕР_2 . 
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, стверджуючи, що відповідач неправильно проводив індексацію її грошового забезпечення, належного за період служби з січня 2016 року по червень 2025 року. 
Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків. 
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно зі статтями 1, 5, 9, 21, 22 Закону України "Про Національну гвардію України" Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
До складу Національної гвардії України входять: 1) головний орган військового управління Національної гвардії України; 2) оперативно-територіальні об`єднання Національної гвардії України; 3) з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.
Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ.
Особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників. Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.
Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Фінансування діяльності Національної гвардії України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, не заборонених законом.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін віднесена до державних соціальних гарантій, які згідно зі статтею 19 цього Закону є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:
Стаття 1. Визначення термінів
Для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні:
- індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;
- індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;
- поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Стаття 2. Об`єкти індексації грошових доходів населення
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру:
- оплата праці (грошове забезпечення). 
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Стаття 3. Обчислення індексу споживчих цін
Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Стаття 4. Підстави для проведення індексації
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Стаття 5. Джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення
Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Стаття 6. Державні гарантії підвищення грошових доходів населення у зв`язку із зростанням цін
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Стаття 9. Порядок фінансування здійснення індексації грошових доходів населення
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Стаття 10. Порядок врахування об`єктів індексації
Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. 
Стаття 16. Порядок вирішення спорів з питань індексації грошових доходів населення
Спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078), який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми: 
1. Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
1-1. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Приклад обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації наведено у додатку 1.
2. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:
- оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер;
- грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. 
4. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведено у додатку 2.
5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
6. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:
2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;
10-2. Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка застосовується з 01.12.2015 року (надалі – постанова КМУ №1013) постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №638 від 04.07.2014 року затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка була чинною до 02.05.2018 року. 
Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.9, 1.12 розділу І цієї Інструкції грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби.
Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за поточний місяць здійснюється щомісяця до 20 числа.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року №200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, яка застосовується з 01.03.2018 року. Ця Інструкція містить такі ж загальні положення щодо грошового забезпечення військовослужбовців НГУ, як і попередня Інструкція.
Суд зазначає, що грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій оплати праці, яка встановлюється з метою підтримання достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності громадян. Індексації підлягає грошове забезпечення військовослужбовців у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Частина грошового забезпечення, яка перевищує прожитковий мінімум, індексації не підлягає. Право на проведення індексації настає, коли індекс споживчих цін перевищить поріг індексації (до 01.01.2016 року – 101 %, з 01.01.2016 року - 103 %). Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком. Нарахування суми індексації та її виплата здійснюються одночасно з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення за місяць, доходи за який підлягають індексації. Виплата сум індексації здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених у кошторисі на грошове забезпечення військовослужбовців. Сума індексації грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю за неповний календарний місяць служби, визначається із розрахунку повного місяця, а виплачується пропорційно дням, прослуженим у цьому місяці.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок №1078. 
Порядок №1078 у редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015 року, містив поняття "базовий місяць". Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначався окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.
Внаслідок змін, унесених постановою КМУ №1013, з 01.12.2015 року діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Внаслідок цих змін Порядок №1078 у редакції, що застосовується з 01.12.2015 року, не містить поняття "базовий місяць" і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.
Для проведення індексації з 01.12.2015 року замість терміну "базовий місяць" використовується поняття "місяць підвищення доходу", яке має інший зміст.
Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (посадових окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (посадовий оклад). Тож із 01.12.2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (посадового окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття "місяць підвищення доходу" від терміну "базовий місяць", позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Водночас вилучення терміну "базовий місяць" та запровадження поняття "місяць підвищення доходу" не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Як у "базовому місяці", так і у "місяці підвищення доходу" індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.
Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 01.12.2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.
З 01.12.2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу військовослужбовців та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав військовослужбовець.
Слід зазначити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: "поточної" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
Щодо "поточної індексації", то право на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 року встановлений у розмірі 103 % (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 % (абзаци 2, 5 пункту 4 Порядку № 1078). Приклад обчислення суми поточної індексації наведений у додатку 2.
Щодо "фіксованої" суми індексації, то Порядок №1078 такого поняття не містить. Указаний термін закріплено у додатку 4 до Порядку №1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 року), де було наведено приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою КМУ №1013 цей додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 року у цьому додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття "фіксованої" суми індексації не використовується.
Водночас з 01.12.2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття "індексація" як різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Пункт 5 Порядку № 1078 передбачає обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: 
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); 
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
- у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума "індексації-різниці" виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 %.
Отже, "поточна" індексація виплачується в результаті перевищення величини індексу споживчих цін порога індексації (103%). А "індексація-різниця" – у разі, коли сума зарплатного підвищення не перевищує суму індексації, що склалася в місяці такого підвищення.
Для вирішення питання про наявність підстав для виплати "індексації-різниці" у місяці підвищення доходу необхідно: визначити розмір підвищення грошового доходу особи у місяці підвищення (А); визначити суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу (Б); порівняти розмір підвищення грошового доходу (А) з сумою індексації у місяці його підвищення (Б).
Розмір підвищення доходу (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в місяці підвищення доходу та сумою грошового забезпечення в попередньому місяці. 
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення друге абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для місяця підвищення доходу, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Якщо розмір підвищення доходу у місяці підвищення доходу (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у цей місяць (Б), то це є підставою для нарахування й виплати "індексації-різниці" до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21 у подібних правовідносинах, пов`язаних із застосуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при вирішенні питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу. 
З 01.01.2008 року розміри посадових окладів військовослужбовців внутрішніх військ МВС України (у 2014 році перетворені у Національну гвардію України) визначалися постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". 
З 01.03.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі – постанова КМУ №704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Національної гвардії. Пунктом 4 цієї постанови було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
З 29.01.2020 року - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 - виникли підстави для нового обчислення розмірів посадових окладів військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, грошове забезпечення яких регулюється постановою КМУ №704 – із використанням розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, шляхом його множення на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатком 1 до цієї постанови (див. постанови Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 400/6214/21, від 25.04.2024 року у справі № 240/16735/21, від 05.06.2024 року у справі № 420/18318/23, від 30.06.2025 року у справі № 280/8605/24, від 28.11.2025 року у справі № 160/17228/23).
У 2020 – 2023 роках законами про Державний бюджет України щорічно збільшувався прожитковий мінімум для працездатних осіб. 
Враховуючи механізм визначення посадових окладів військовослужбовців, передбачений постановою КМУ №704, таке збільшення прожиткового мінімуму зумовлювало нормативне підвищення посадових окладів військовослужбовців НГУ з 29.01.2020 року, з 01.01.2021 року, з 01.01.2022 року, з 01.01.2023 року.
Відповідно до пунктів 5 та 10-2 Порядку №1078 (у редакції постанови КМУ №1013, яка застосовується з 01.12.2015 року) місяць підвищення тарифних ставок (посадових окладів) є місяцем, у якому значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації починається з місяця, наступного за місяцем такого підвищення.
Отже, виходячи з того, що у січні 2008 року, березні 2018 року, січні 2020 року, січні 2021 року, січні 2022 року та січні 2023 року відбулося нормативне підвищення посадових окладів військовослужбовців, саме ці місяці слід розглядати як місяці підвищення доходу (базові місяці для цілей пункту 5 Порядку №1078), від яких має здійснюватися подальше обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії.
Воднораз суд зазначає, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". 
Статтею 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Статтею 34 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Отже у 2023 році індексація грошових доходів населення не проводилася, а у 2024 та 2025 роках передбачений окремий порядок обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.
Цей спір виник з приводу індексації грошового забезпечення військовослужбовця НГУ ОСОБА_1 під час проходження нею військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у періоди з січня 2016 року по травень 2025 років, коли, як стверджує позивачка, відповідач не провів (неправильно провів) індексацію її грошового забезпечення.
З наданих документів вбачається, що у цей період відповідач проводив індексацію грошового забезпечення позивачки, враховуючи січень 2016 року, червень 2016 року, березень 2018 року, грудень 2023 року, січень 2025 року як базові місяці підвищення доходу. У січні 2017 року - лютому 2018 року індексація не проводилася, оскільки тоді у фонді грошового забезпечення НГУ були відсутні кошти для виплати військовослужбовцям сум індексації. У березні 2018 року відбулося підвищення окладів військовослужбовців НГУ відповідно до постанови КМУ №704, після чого відповідач розпочав виплату поточної індексації, розрахованої із застосуванням базового місяця березень 2018 року, і така індексація виплачувалася з грудня 2018 року по грудень 2022 року. У 2023 році індексація грошового забезпечення не проводилася. У 2024 році індексація розраховувалася із застосуванням базового місяця грудень 2023 року і така поточна індексація виплачувалася з вересня по грудень 2024 року. У 2025 році індексація розраховувалася із застосуванням базового місяця січень 2025 року і право на поточну індексацію у позивачки у період служби з січня по травень 2025 року не виникло. 
Суд зазначає, що відповідно до пунктів 5, 10-2 Порядку №1078 (у редакції, яка діє з 01.12.2015 року) зростання грошового забезпечення військовослужбовців без підвищення посадового окладу, а за рахунок інших його складових, не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу, що враховується для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовцям.
У період з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року посадові оклади військовослужбовців НГУ (до 2014 року - внутрішніх військ МВС) були незмінними і не підвищувалися. У січні 2016 року та в інші місяці (до березня 2018 року) посадовий оклад за займаною позивачкою посадою не підвищувався, а підстав враховувати місяці збільшення грошового забезпечення (за рахунок інших складових) як місяць підвищення доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць), не було. 
Індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці. Відсутність у відповідача фінансових ресурсів для покриття витрат з індексації грошового забезпечення не може впливати на зміст і обсяг права позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком роботодавця.
Отже відповідач неправильно провів індексацію грошового забезпечення позивачки за період служби з січня 2016 року по лютий 2018 року та безпідставно застосував січень і червень 2016 року як місяць підвищення доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць). Це призвело до порушення механізму індексації грошового забезпечення, помилкового обчислення величин приросту індексу споживчих цін (коефіцієнтів індексації) та до заниження розміру нарахованих та виплачених позивачці сум індексації за цей період служби.
Тому такі дії відповідача слід визнати протиправними, а порушене право позивачки на належний розмір її грошового забезпечення слід відновити, зобов`язавши військову частину НОМЕР_2 НГУ, у якій вона перебуває у списках особового складу та на грошовому забезпеченні, здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за вказаний період, застосувавши для розрахунків величин індексу споживчих цін (коефіцієнтів індексації) правильний місяць підвищення доходу - січень 2008 року, та доплатити позивачці заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
Щодо вимоги про виплату індексації із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року, то суду не надано доказів того, що з цього приводу між сторонами виник спір, зокрема щодо того, що відповідач заперечує право позивачки на отримання такої компенсації або свій обов`язок виплатити компенсацію одночасно з виплатою грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення), у тому числі на виконання рішення суду у цій справі. Тож суд відмовляє у задоволенні цієї позовної вимоги як передчасної.
Суд зазначає, що нарахування поточної індексації за період служби з березня 2018 року по червень 2025 року, яка склалась внаслідок перевищення порогу індексу споживчих цін в розмірі 103 %, не є предметом позову у цій справі. 
Натомість спір виник також з приводу розрахунку фіксованої щомісячної індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення позивачки за цей період її служби
Суд вважає, що з огляду на підвищення у березні 2018 року доходу позивачки (у зв`язку зі зростанням посадового окладу за постановою КМУ №704) відповідачу належало вирішити питання, чи має позивачка право на отримання "індексації-різниці" з 01.03.2018 року, а якщо так, то у якому розмірі.
Однак відповідач такі дії не вчинив і всупереч правилам пункту 5 Порядку №1078 не вирішував питання щодо наявності у позивачки права на цей вид індексації у місяці підвищення доходу і пізніше, що свідчить про протиправність такої поведінки.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що належний та ефективний спосіб захисту порушеного права у спорах щодо індексації грошового забезпечення передбачає обов`язок суду перевірити обґрунтованість нарахованих сум індексації, розрахувати і вказати у рішенні конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
Згідно з наданими відповідачем відомостями розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 (щомісячні основні та додаткові види, які мають постійний характер) становив: у лютому 2018 року – 7682,01 грн., у березні 2018 року – 11474,76 грн. 
Таким чином, у березні 2018 року розмір підвищення доходу позивачки (А) склав 3792,75 грн. (11474,76 грн. – 7682,01 грн.). 
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації (у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн. (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"). 
Величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, обчислена із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, становила 253,3% (див. постанову Верховного Суду від 23.05.2024 року у справі № 160/15411/23). 
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення позивачки у березні 2018 року (Б), якби не відбулося підвищення посадових окладів, мала становити 4463,15 грн. (1762 грн. х 253,3 % /100 % = 4463,15 грн.).
Таким чином, розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року (А = 3792,75 грн.) є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б = 4463,15 грн.), що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачці "індексації-різниці" в сумі 670,40 грн. (4463,15 грн. – 3792,75 грн.) щомісячно – до чергового підвищення посадових окладів або до дати звільнення зі служби/виключення зі списків особового складу. 
Втім відповідач не нараховував та не виплачував позивачці у складі грошового забезпечення таку індексацію-різницю у період її служби, починаючи з березня 2018 року. 
Суд зазначає, що нарахування й виплата сум індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання. 
Індексація-різниця у фіксованій сумі виплачується працівнику (військовослужбовцю) до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення з роботи (з військової служби).
У цій справі спір виник з приводу нарахування та виплати індексації-різниці, яка відповідно до абзаців 3 - 6 пункту 5 Порядку №1078 визначається як різниця між сумою можливої індексації грошового забезпечення, що склалася у березні 2018 року та обчислюється із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (Б), і розміром підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (А).
За розрахунками суду така індексація-різниця становить 670,40 грн. 
Суд вважає, що позивачка має право на отримання щомісяця фіксованої індексації-різниці в такій сумі, починаючи з березня 2018 року і до чергового підвищення посадових окладів, яке мало відбутися у січні 2020 році.
За правилами абзацу 7 пункту 5 Порядку №1078 якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку.
Суд зазначає, що кожне щорічне підвищення посадового окладу позивачки за займаною посадою у 2020 – 2022 роках зумовлює зміну місяця підвищення доходу, який відповідно до Порядку №1078 є базовим для обчислення індексу споживчих цін з метою проведення подальшої індексації грошового забезпечення. У зв`язку з цим обчислення індексу споживчих цін здійснюється заново з відповідного місяця підвищення доходу, а накопичений індекс, який застосовувався для нарахування поточної індексації, обнуляється.
Крім того, кожне таке підвищення посадового окладу є юридичним фактом, який виключає автоматичне продовження раніше визначеної індексації-різниці і вимагає нового визначення права її отримання у місяці підвищення доходу. Для цього необхідно встановити співвідношення між розміром підвищення грошового доходу у відповідному місяці підвищення окладів (А) та сумою можливої індексації, яка склалася на той момент (Б). Лише у разі, якщо сума індексації (Б) перевищує розмір підвищення грошового доходу (А), виникає право на індексацію-різницю відповідно до абзаців 3 – 6 пункту 5 Порядку №1078.
Суд наголошує, що індексація-різниця, яка склалася у березні 2018 року, з приводу якої виник цей спір, не є безстроковою виплатою. Вона має виплачується лише до наступного нормативного підвищення посадових окладів у січні 2020 року (тобто по 28.01.2020 року включно) і не зберігається автоматично після цього. 
Суд вважає, що в цій частині вимог позов слід задовольнити частково і визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати у складі грошового забезпечення індексації-різниці у цей період служби, зобов`язавши військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити таку щомісячну індексацію-різницю в розрахованому судом розмірі.
У межах даної справи суд не встановив підстав для нарахування та виплати індексації-різниці в сумі 670,40 грн., визначеної станом на березень 2018 року, за час служби з 29.01.2020 року по 01.06.2025 року, тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині вимог. 
У цій справі суд не вирішує питання наявності чи відсутності у позивачки права на індексацію-різницю після січня 2020 року, оскільки таке питання є похідним від перерахунку її грошового забезпечення з 29.01.2020 року та залежить від правильного визначення розміру грошового забезпечення після щорічних перерахунків посадових окладів, що дасть можливість визначити розмір підвищення грошового доходу у відповідному місяці підвищення окладів (А) та порівняти його з сумою індексації у місяці підвищення (Б).
У цій справі право позивачки, яка є військовослужбовцем, на звернення до суду із вимогами про перерахунок грошового забезпечення відповідно до статті 233 КЗпП України, у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року, а також з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 року №1-р/2025, не обмежене будь-яким строком.
Судові витрати сторони не понесли.
Керуючись статтями 90, 139, 242 - 246, 250, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_3 за період служби з січня 2016 року по лютий 2018 року із неправильним визначенням місяця підвищення доходу.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_3 за період служби з січня 2016 року по лютий 2018 року, застосувавши січень 2008 року як місяць підвищення доходу, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_4 у складі грошового забезпечення індексації-різниці, яка склалася у березні 2018 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_4 щомісячну індексацію-різницю грошового забезпечення за період служби з березня 2018 року по 28.01.2020 року (становить 670,40 грн. щомісяця).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного 
адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ