Справа № 682/1611/26
Провадження № 2/682/1375/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Зеленської В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 12955,36 грн за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 р, укладеною між ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" та ОСОБА_1 . 
Відповідно до умов Кредитного договору № 279384 від 23.03.2025 ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6800,00 грн строком на 90 днів з кінцевим терміном повернення - до 20 червня 2025 року (включно). Але свої зобов`язання за цим Договором відповідачка не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 12955,36 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом, 4455,36 грн заборгованість за відсотками та 1700,00 грн - комісії (послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п.1.4 Договору).
19.12.2025 року між ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" та позивачем ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 19122025/1, відповідно до якого ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" передало (відступило) за плату права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" прийняло належні ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 р до відповідачки ОСОБА_1 на суму 12955,36 грн.
Відповідачка на користь нового кредитора ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" жодних платежів станом на 13.06.2026 р (дата звернення з позовом до суду) не здійснила.
Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 у розмірі 12955,36 грн, і судові витрати.
В порядку автоматизованого розподілу 15.06.2026 цивільна справа № 682/1611/26 передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.30).
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2026 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрите провадження і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін та без проведення судового засідання, як малозначна.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, відзив на позовну заяву не подала.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснений без проведення судового засідання, тому згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву, письмові докази, суд приходить до наступного.
Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
23 березня 2025 року між ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" та ОСОБА_1 була укладена Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 279384 (а.с.11-16).
Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора KL9310, наданого їй кредитодавцем.
ОСОБА_1 вказала в Договорі свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний податковий номер, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу - платіжної карти НОМЕР_1 (п.9).
З Кредитного договору № 279384 від 23.03.2025 р вбачається, що ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" надало ОСОБА_1 фінансовий кредит в розмірі 6800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту - кредит (п.1.1). 
Кредит надано строком на 90 днів, тобто до 20.06.2025. Строк дії договору 90 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. ОСОБА_1 не має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту. установлених договором (п.1.2).
За користування кредитом ОСОБА_1 сплачує Товариству 262,8% річних від суми кредиту в розрахунку 0,72% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди ОСОБА_1 . Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів (п.1.3).
За послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, надання інформації, довідок, що пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, юридичне оформлення ОСОБА_1 сплачує Товариству 25% від суми фінансового кредиту. Послуги надаються протягом дії цього договору та вважаються виконаними у день повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за цим Договором. Протягом строку дії договору, комісія зазначена в цьому пункті, залишається незмінною (п.1.4).
Отже, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та відповідальність сторін за невиконання Договору (а.с.11-16), що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора.
Умови кредитування за Кредитним договором № 279384 від 23.03.2025 р зафіксовані також в Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 - Графіку розрахунків та загальної вартості кредиту, що містить електронний підпис ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором KL9310 (а.с.16), довідкою про ідентифікацію виданою ТОВ КЛАЙ ІНВЕСТ" з якої вбачається, що 23.03.2025 на мобільний номер телефону НОМЕР_2 було надіслано одноразовий ідентифікатор KL9310 (а.с.17).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
23.03.2025 р о 15 год 12 хв ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" перерахувало на платіжну картку отримувача № НОМЕР_1 кошти в сумі 6800,00 грн, емітент платіжної картки отримувача MONOBANK (UNIVERSAL BANK), код авторизації 942813, призначення платежу видача кредиту № 279384 (а.с.20).
Отже, ТОВ КЛАЙ ІНВЕСТ" виконало свої зобов`язання за Кредитним договором № 279384 від 23.03.2025.
З виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 279384 від 23.03.2025 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.02.2026 включно складає 12955,36 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом, 4455,36 грн заборгованість за відсотками та 1700,00 грн - комісії (в тому числі за обслуговування кредитної заборгованості) (а.с.18).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
19.12.2025 року між ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" та позивачем ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 19122025/1, відповідно до якого ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" передало (відступило) за плату права вимоги, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" прийняло належні ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.21-23, 25-26).
З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025 вбачається, що ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" набуло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 в сумі 12955,36 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом, 4455,36 грн заборгованість за відсотками та 1700,00 грн - комісії (в тому числі за обслуговування кредитної заборгованості) (а.с.24).
17 березня 2026 року за вих № б/н ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС", як новий кредитор, направило ОСОБА_1 . Вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором та про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором № 279384 від 23.03.2025 в сумі 12955,36 грн, з яких: 6800,00 грн заборгованість за кредитом, 4455,36 грн заборгованість за відсотками та 1700,00 грн - комісії (в тому числі за обслуговування кредитної заборгованості) (а.с.18 зворот).
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Умовами Кредитного договору № 279384 від 23.03.2025 визначено строк його дії 90 днів, з 23.03.2025 по 20.06.2025 включно. Відсоткова ставка 0,72% на добу, що становить 48,96 грн в день.
Провівши обрахунки судом встановлено, що сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за Кредитним договором № 279384 від 23.03.2025 складає 4406,40 грн (48,96 грн х 90 днів = 4406,40 грн).
Відповідачка ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 ні перед первісним кредитором ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ", ні перед новим кредитором ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС", борг за кредитом та відсотками не погасила.
Тому суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6800,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 4406,40 грн за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 законними, підставними і обгрунтованими.
Щодо стягнення з відповідачки комісії (послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п.1.4 Договору) в сумі 1700,00 грн за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025, то суд приходить до наступного.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у праві № 363/1834/17 зауважує, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.
Свобода договору як одна із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України) є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Однак останні у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий у силу прямої вказівки акта законодавства, а також, якщо ці відносини врегульовані імперативними нормами.
Тому сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Отже, ВП ВС виснувала, що банк не має права брати плату за власні операції, які є суттю кредитування (надання кредиту, ведення рахунку, обслуговування тощо), оскільки це є несправедливим щодо споживача. Це вважається прихованим відсотком, оскільки видача коштів - це обов`язок банку за договором, а не послуга.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 02.08.2026 року.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки комісії (послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п.1.4 Договору) в сумі 1700,00 грн задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного позов підлягає задоволенню частково.
Позовна заява ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" подана через систему "Електронний суд", тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 2662,40 грн із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (а.с.1).
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню в користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2303,00 грн.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в сумі 15500 грн, які підтверджуються наданими доказами: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 8096/10 виданим Пархомчуку С.В. (а.с.8), Договором № 09/04/2026 від 09 квітня 2026 року про надання правової допомоги, укладеним між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" та Адвокатським Бюро "ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ" (а.с.8 зворот-10), Актом про отримання правової допомоги від 23 червня 2026 року з якого вбачається, що адвокатом Пархомчуком С.В. надано правову допомогу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" з підготовки матеріалів до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 15500,00 грн (а.с.39), Платіжною інструкцією № 3549 від 23.06.2026 на суму 15500,00 грн (а.с.40), Рахунком № 23.06.2026-17 від 23.06.2026 на суму 15500,00 грн (а.с.42).
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що спір відноситься до категорії справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15500 грн є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях справ, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, адвокат чи представник АБ "ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ" участі в судовому засіданні не брали.
Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатським обєднанням допомоги, співмірності цих витрат з обставинами справи, а також те, що позов ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" задоволено частково, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 6000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 137, 141, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 625, 1049, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд
в и р і ш и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 43561872) заборгованість за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 279384 від 23.03.2025 р, укладеною між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю"КЛАЙ ІНВЕСТ", в сумі 6800 грн 00 коп основного боргу та 4406 грн 40 коп відсотків, а всього 11206 грн 40 коп (одинадцять тисяч двісті шість грн 40 коп).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕНЕРА ФІНАНС" 2303 грн 00 коп судового збору та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".
Дата складання рішення - 15.07.2026 р.

Головуюча суддя      Зеленська В. І.