Справа № 127/5072/26
Провадження 3/127/1056/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року 	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
11.02.2026 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Солоднюком А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588351. З даного протоколу вбачається, що «11.02.2026 о 01 год. 25 хв. у м. Вінниця по вулиці Хмельницьке шосе, 107-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, проба позитивна, а саме канабіс і солі, висновок № 0099 від 11.02.2026 року. Безперервна відеофіксація проводилась на портативні відеореєстратори № 472968, 472965 ». Тим самим ОСОБА_1  порушив пп. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та/або його захисник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Водночас, 10.07.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. надійшли письмові пояснення зі змісту яких вбачається, зокрема, клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. 
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. 
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника.
03.03.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постановою суду від 03.03.2026 за клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. було витребувано з КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» докази по справі.
23.03.2026 на адресу суду надійшли витребувані докази.
07.04.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. надійшли письмові пояснення по справі, у яких захисник просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постановою суду від 07.04.2026 було частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. та призначено справі судово-медичну токсикологічну експертизу та витребувано докази необхідні для проведення експертизи.
01.05.2026 на адресу суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, зокрема, повідомлення про недоцільність, на думку сторони захисту, проведення судово-медичної токсикологічної експертизи та відповідно відсутність підстав для її оплати. У зв`язку з чим матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 16.06.2026 було повернуто на адресу суду без виконання.
Інші клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та/або його захисника, до суду не надходили.
Так, усі письмові заперечення захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. щодо його винуватості в інкримінованому правопорушенні, які були подані в ході розгляду справи, обґрунтовані тим, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зокрема факт перебування його у стані наркотичного сп`яніння. На переконання сторони захисту позитивний результат швидкого тесту на наркотичні речовини може свідчити лише про можливу наявність певної речовини або її метаболітів у зразку сечі, однак сам по собі не підтверджує факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, а для встановлення саме стану наркотичного сп`яніння необхідним є проведення додаткового лабораторного дослідження із застосуванням більш специфічного та точного методу. Позитивний результат швидкого тесту, проведеного щодо ОСОБА_1 , не був підтверджений лабораторним дослідженням, що свідчить про недотримання встановленого порядку проведення медичного огляду та ставить під сумнів достовірність отриманих результатів. Крім того, матеріали справи не містять належного підтвердження наявності у ОСОБА_1 об`єктивних клінічних ознак наркотичного сп`яніння, а відомості внесені до Акта медичного огляду № 0099 не знаходять підтвердження іншими матеріалами справи, що ставить під сумнів достовірність зроблених висновків. Таким чином, на думку сторони захисту, відсутність лабораторного підтвердження позитивного результату тестування у поєднанні з іншими суперечностями щодо проведення медичного огляду виключає можливість визнання такого висновку належним та допустимим доказом у справі, а наявні у матеріалах справи докази не підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.
З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських - ID реєстраторів 472965 та 472968, наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи (надалі – відеозаписи) вбачається, що 11.02.2026 о 01 год. 25 хв. у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе біля будинку 107-В, працівниками поліції у зв`язку із порушенням ПДР України було зупинено автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які йому були озвучені, а саме блідість обличчя та зіниці, які не реагують на світло (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 25 хв. – 01 год. 32 хв.); водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що той погодився (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 32 хв.). Крім того, ОСОБА_1 погодився на огляд безпосередньо в медичному закладі, про що повідомив лікаря-нарколога (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 43 хв.). 
Отже, судом встановлено, що 11.02.2026 о 01 год. 25 хв. у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе біля будинку 107-В, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. 
Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі – Інструкція), визначено ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно із п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно із ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі – Порядок), огляд проводиться: 
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); 
-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У відповідності до п. 1 і п 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу І Інструкції).
Однак, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п. 6 і п. 7 розділу ІІI Інструкції).
У свою чергу, перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.
Отже, оскільки на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції у  ОСОБА_1 було виявлено ознаки саме наркотичного сп`яніння, визначені п. 4 розділу I Інструкції, тому ними правомірно й обґрунтовано було запропоновано водієві пройти такий огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з п. 3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 35 хв.).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу - КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» 11.02.2026, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення; 11.02.2026 о 01 год. 40 хв. розпочато медичний огляд  ОСОБА_1 , відібрано зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження – сечу; за результатами даного огляду складено і видано висновок (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 40 хв. – 02 год. 00 хв.). 
Як вбачається із вищевказаного висновку ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Результат алкотесту 6820 – 0, 00 ‰; 0, 00 ‰; аналіз сечі на наркотичні речовини: канабіс – позитивно; солі (МСАТ) – позитивно.
Також з відеозаписів вбачається повідомлення ОСОБА_1 на запитання працівників поліції про вживання наркотичних засобів: «Якщо відверто в новорічні свята курив канабіс. Після того не курив» (дослівно) (час запису ID реєстраторів 472965 та 472968 – 01 год. 56 хв.).
Судом також прийнято до уваги, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться не тільки на підставі результатів тестування, лікар звертає ще увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння. Клінічні дані в поєднанні із результатом мультитесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.
Крім того, в матеріалах справи міститься акт медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та хіміко-токсикологічне дослідження крові (сечі) № 0099 від 11.02.2026, надане на виконання вимог постанови суду від 03.03.2026, у яких зазначено про виявлення у досліджуваному біологічному матеріалі ОСОБА_1 канабіноїдів та солей. 
Висновок КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» за результатами медичного огляду ОСОБА_1 у встановленому законом порядку ним не оскаржувався. 
Також судом не встановлено оскарження  ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у вищестоящому органі (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував цей захід, який є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, як те передбачено ст. 267 КУпАП.
Відомості, які б свідчили про вжиття особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасних заходів, спрямованих на проведення у справі відповідної судової експертизи з метою перевірки відомостей, викладених у висновку, до закінчення строку зберігання зразків біологічного середовища, суду не надані. Призначена судом 07.04.2026 медична токсикологічна експертиза не була проведена, оскільки після її призначення захисник ОСОБА_1 – адвокат Геращенко Т.В. повідомила про її недоцільність.
Вищевказаний висновок КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» складений на відповідному бланку, засвідчений підписом лікаря, який проводив огляд, з прикладанням печатки, а тому суд не вбачає законних підстав ставити під сумнів висновок медичного обстеження, який свідчить, що водій  ОСОБА_1 11.02.2026 керував автомобілем під впливом наркотичного сп`яніння, що категорично заборонено Правилами дорожнього руху України. 
Суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан сп`яніння, а посилання захисника  ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. на порушення такого порядку - є безпідставними.
За результатами проведеного огляду на стан сп`яніння поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено перебування ОСОБА_1  у стані наркотичного сп`яніння і до якого долучено відповідний висновок медичного огляду на стан сп`яніння, як те передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та ст. 266 КУпАП. Також, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та вручено його копію, про що свідчить відповідна відмітка, яка містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, дії  ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що висловлені заперечення захисника ОСОБА_1 – адвоката Геращенко Т.В. спростовуються наявними в матеріалах справи доказами і розцінюються судом як намагання правопорушника уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588351 від 11.02.2026, висновком медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.02.2026, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та іншими матеріалами справи.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.
Зважаючи на те, що посвідчення водія не вилучалось в порядку ст. 2651 КУпАП, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що у відповідності до ч. 2 і ч. 3 ст. 3171 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права; особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 3171 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Суддя