Справа № 350/701/26
Номер провадження 2/350/693/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
(заочне)
09 липня 2026 року     селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд    Івано-Франківської області
в складі :
головуючого судді      Бейка А.М.,
секретаря судового засідання    Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
Представник позивача звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 493258 від 19.07.2024 у розмірі 18777,00 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Справу просить розглядати за відсутності позивача, проти заочного рішення не заперечує.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.07.2024 ОСОБА_1 уклав із ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" договір позики № 493258, на підставі якого позичальнику на банківську картку перераховано кредитні кошти на суму 5500,00 грн. ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" виконало свої зобов`язання за договором, однак відповідач порушив його умови. 29 листопада 2024 року ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за договором позики № 493258 від 19.07.2024 на підставі договору факторингу № 29112024. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Діджи Фінанс" за договором позики становить 18777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, 11000,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду із повідомленням учасників справи.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2026 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
19.07.2024 ОСОБА_1 та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" уклали у електронному вигляді договір позики № 493258, за умовами якого сторони погодили, що сума позики - 5500,00 грн (п. 2.1). Строк позики 30 днів (п. 2.2). Процентна ставка 1,38 %, яка діє протягом строку договору, визначеного п.п. 2.2 п. 2 Договору (п. 2.3). Дата повернення позики - 18.08.2024. Кредитний договір відповідач підписав за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором 40fSE2.
Додатком договору про споживчий кредит 455814 від 19.07.2024 є таблиця обчислення загальної варстості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який відповідач також підписав за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором 40fSE2.
Про акцепт пропозиції та підписання ОСОБА_1 договору одноразовим ідентифікатором свідчить довідка про укладення договору (ідентифікацію).
На підставі укладеного договору позики № 493258 від 19.07.2024 ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" 19.07.2024 перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 5500,00 грн на картку НОМЕР_1 , на що вказує копія відповідної платіжної інструкції. Будь-яких заперечень з приводу отримання коштів відповідач не висловлював.
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором 455814 від 19.07.2024, який проведений ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", заборгованість ОСОБА_1 становить 18777,00 грн, із яких 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2277,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 11000,00 грн сума заборгованості за пенею. З 19.08.2024 до 24.10.2024 нараховував щоденно пеню.
Відповідно до Договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024 з додатком до нього, які були укладені між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права вимоги за договорами згідно Реєстру прав вимоги, укладеними позичальниками з банком.
З акта приймання-передачі Реєстру прав вимог від 29.11.2024 слідує, що клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024 Реєстр прав вимог, складений за формою відповідно із Додатком № 1 до Договору.
Згідно з витягом з Додатку до договору факторингу № 29112024 від 29.11.2024, право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 493258 від 19.07.2024 перейшло до ТОВ "Діджи Фінанс". Загальний борг 18777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, 11000,00 грн - заборгованість по пені.
На підтвердження здійснення сплати за відступлення права вимоги за договором факторингу № 29112024 від 29.11.2024 надано відповідну платіжну інструкцію.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з таких підстав
Як установив суд із матеріалів справи, відповідач звернувся до ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим у електронному вигляді уклав договір позики № 493258 від 19.07.2024, що підпадає під дію норм Закону України "Про електронну комерцію". Вказаних обставин відповідач не заперечив.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням описаних вище норм, ОСОБА_1 та ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" дотрималися чинного законодавства при укладенні електронного договору. На його підставі відповідач отримав від ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" суму позики в розмірі 5500,00 гривень, що підтверджується платіжнною інструкцією. Доказів протилежного відповідач не надав.
У договорі позики визначені умови кредитування, що описано вище, де серед іншого обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на позику, а також визначено графік платежів, строк кредитування, можливість пролонгації, з чим ОСОБА_1 погодився.
Оскільки між сторонами на підставі укладеного кредитного договору виникли кредитні правовідносини, тому суд застосовує до них положення ст. 526, 527, 610, 1054, 1056-1 ЦК України.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Як слідує із розрахунку заборгованості, ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, тому у нього станом на 29.11.2024 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 18777,00 грн: 5500,00 грн - тіло кредиту, 2277,00 грн - проценти, 11000,00 грн - пеня. Право вимоги на вказану суму заборгованості перейшло до позивача, який і заявляє її до стягнення.
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" підтверджується описаними вище договором факторингу, витягом із додатку до договору факторингу, актом приймання-передачі реєстру прав вимоги і платіжною інструкцією, та відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ "Діджи Фінанс" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів.
Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним договором.
Оскільки відповідач не підтвердив факт належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту, як і не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами, суд дійшов висновку, що позивач підставно заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн.
Вимогами ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за пенею в розмірі 11000,00 грн, суд зазначає таке.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач зазначає про наявність заборгованості за пенею у розмірі 11000,00 грн, що нараховано з 19.08.2024, тобто після 24 лютого 2022 року, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від їх сплати.
Таким чином, суд, ураховуючи положення п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що позов у частині стягнення з відповідача нарахованої пені в розмірі 11000,00 грн не підлягає задоволенню.
З огляду на те, що ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" як первісний кредитор свої зобов`язання за договором позики № 493258 перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного суд не встановив, а відповідач не надав, факт переходу права вимоги знайшов своє підтвердження, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "Діджи Фінанс", суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 7777,00 грн, із яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2277,00 грн - заборгованість за процентами, відмовивши у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій (пені).
V. Розподіл судових витрат.
питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Водночас ураховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову частково, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 1102,71 грн. (7777:8777х2662,4) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 6000,00 гривень надав:
- договір № 42649746 про надання правової допомоги від 02.02.2026, який укладений між ТОВ "Діджи Фінанс" та фізичною особою підприємцем - адвокатом Міньковською А.В., в якому визначено вартість кожної з послуг, яку надає адвокат Товариству;
- додаткову угоду № 493258 від 24.04.2026 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 02.02.2026, якою доповнено розділ 4 Порядок здійснення розрахунків, яким визначено, що за здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до умов договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;
- детальний опис робіт (наданих послуг) та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 24.04.2026, згідно з якими адвокат надав клієнту правову допомогу на загальну суму 6000,00 грн із відображенням складових вказаної суми;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В.
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Водночас відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання.
Однак, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмі 2485,06 грн. (7777:8777х6000), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, ст. 526, 527, 536, 610, 1048, 1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", та керуючись ст. 259, 264-265, 268, 280-283, 356 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за договором позики № 493258 від 19 липня 2024 року в розмірі 7777 (сім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок, а також сплачений судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 71 копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2485 (дві тисячі чотириста вісімдесят п`ять) гривень 06 копійок.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", місцезнаходження: м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Пумб».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя          А.М. Бейко