Справа № 161/15977/26 
Провадження № 1-кп/161/1389/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        20 серпня 2026 року   
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026035610000140 від 28.06.2026, який надійшов до суду 28.07.2026 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ужова Рожищенського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, учасник бойових дій, не працюючого, судимого 19.05.2026 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді штрафу 17000 гривень, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 27 червня 2026 року, приблизно о 22.00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , яка є його дружиною (в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння фізичного болю іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно схопив своєю правою рукою потерпілу за пальці її лівої руки, після чого почав викручувати їх, завдаючи потерпілій фізичного болю. У результаті дій ОСОБА_7 потерпілій завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що дійсно він, при обставинах місця та часу, що зазначені в обвинувальному акті, вчинив інкримінований проступок. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати. 
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила факт завдання їй фізичного болю обвинуваченим ОСОБА_7 , при обставинах місця, часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Просила суд суворо не карати обвинуваченого, оскільки примирилася з останнім, будь-яких претензій до нього не має.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному вчиненні насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КК України.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває. А тому, врахувавши наведені обставини в їх сукупності, а також думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу в максимальному розмірі, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також, на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальні заходи у виді обов`язку пройти програму для кривдників.
Згідно ст.100 ч.9 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_7  обмежувальні заходи на строк 3 (три) місяці, поклавши на нього такий обов`язок:
-направлення для проходження програми для кривдників.
Попередити  ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників.
Речові докази: відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які містяться на DVD диску – залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий