ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 280/9542/21
адміністративне провадження № К/990/961/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 280/9542/21
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжпромгруп» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду (суддя Артоуз О.О.) від 19.01.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Білак С.В., Ясенової Т.І., Юрко І.В.) від 15.11.2023,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжпромгруп» (далі - ТОВ «Запоріжпромгруп») звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068100717 від 17.05.2021 (форма «ПС») на суму штрафних санкцій 1020,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068110717 від 17.05.2021 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 21 845,34 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068140703 від 17.05.2021 (форма «Р») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 927 340,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068190703 від 17.05.2021 (форма «ПС») на суму штрафних санкцій 1 700,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068120717 від 17.05.2021 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 1820,45 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068220701 від 17.05.2021 (форма «АН») ») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 197 460,24 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №0068230703 від 17.05.2021 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 260 041,25 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючим органом за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки. 
2.1 Позивач зазначав, що ТОВ «Запоріжпромгруп» абсолютно на законних підставах було включено до складу витрат суми страхових платежів по взаємовідносинам з ТДВ «СК «Престиж груп». Так, під час проведення перевірки були надані ревізорам-інспекторам належним чином оформлені документи бухгалтерського обліку (первинні документи) на підтвердження взаємовідносин з ТДВ «СК «Престиж груп». 
2.2 Крім того, зауважував, що господарські взаємовідносини з MILTON ASSETS LP не носили ознак операцій, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків («контрольовані операції»), різновиди яких представлені у пп.39.2.1.1 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України (далі - ПК України). 
2.3 Позивач також звертав увагу на те, що не відповідають дійсності висновки відповідача щодо порушення ним абзацу другого п.231.1, п.231.3, п. 231.6 ст.231, п.232.1 ст.232 ПК України у період з 01.01.2018 по 30.06.2019, оскільки ТОВ «Запроріжпромгруп» було складено та зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні на обсяги пального по операціям з реалізації пального, що підтверджується відповідною фінансово-господарською документацією підприємства та даними з ЄРАН, які були відомі податковому органу на час проведення перевірки. 
2.4 Крім того, зауважував, що ТОВ «Запоріжпромгруп» не зобов`язане було утримувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за рахунок фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки кошти перераховувалися в якості добровільного внеску до виборчого фонду кандидата у народні депутати ОСОБА_1 .
3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, позов задоволено.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
5. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2024 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи. 
6. 19.02.2024 до Верховного Суду до Верховного Суду надійшов відзив від ТОВ «Запоріжпромгруп», в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
8. 29 липня 2026 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 956 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави ухваленням зборами суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді рішення від 20 лютого 2026 року № 11 "Про визначення Персонального складу судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" та введенням до складу судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян судді Дашутіна І. В., який перебуває у складі колегії суддів, що унеможливлює його участь у розгляді справи.
9. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Васильєва І.А., Шишов О. О.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75. пп.77.1 ст.77 ПК України проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» (код ЄДРПОУ 39244943) за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2019 з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з 05.06.2014 по 31.12.2019 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
11. За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 09.03.2021 № 1836/08-01-07-01/39244943.
12. Перевіркою встановлено такі порушення вимог податкового законодавства:
- п.п.134.1.1.п. 134.1 ст. 134, п. 135.1. ст.135 розділу III з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), пп. 140.5.4 п. 140.5 ст. 140 ПК
України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на 31.12.2018 року) в результаті чого ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» встановлено заниження податку на прибуток підприємств всього у сумі 741872 грн;
- п. 141.4.1., 141.4.2. ст. 141.4 ст. 141 ПК України № 2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в частині не нараховування, не утримання та не сплати податку з доходів виплачених на користь нерезидента, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 у сумі 208033 грн;
- п. 46.1 ст.46. п.48.1 ст.48. п.49.1. пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) та Наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року № 897 "Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1415/27860, зі змінами та доповненнями, в частині не подання ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» додатку ПН до податкової декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2018 року, за 1 - 4 квартали 2019 року;
- пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4, подання з недостовірними відомостями даних за 3 квартал 2019 року, що призвело до збільшення податкових зобов`язань платника податку;
- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п. 168.1, ст. 168 ПК України в частині не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді іншого доходу в липні 2019 р. у розмірі 18 000,00 грн;
- п. 16-1 підрозділу 10 розділу , п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п. 168.1, ст. 168 ПК України в частині не утримання та не перерахування військового збору при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді іншого доходу у липні 2019 року у розмірі 1500,00 грн;
- абз. 2 п.231.1, п.231.3, п.231.6 ст.231, п.232.1 ст. 232 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» у період з 01.01.2018 по 30.06.2019 не складено та не зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні на обсяги пального, використаного для власного споживання;
- пп. 14.1.212. п. 14.1 ст. 14, п.231.1, п.231.3, п.231.6 ст.231. п.232.1 ст. 232 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» за операцією від 31.05.2018 з реалізації пального, за кодом УКТ ЗЕД 2710194300, у обсязі 2 044,16 л. на адресу ТОВ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ТУРБОКОМПРЕСОРІВ" (код ЄДПРОУ 34667488) не складено та не зареєстровано у ЄРАН акцизну накладну;
- пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14, п.231.1, п.231.3, абз.2 п.231.6 ст.231 ПК України (у редакції, яка діє з 01.07.2019) ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» за операціями з реалізації пального на адресу ПП «АБЗ» не складено та не зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні;
- пп. 14.1.212 п.14.1 ст.14, п.231.1, п.231.3, абз.2 п.231.6 ст.231 ПК України (у редакції, яка діє з 01.07.2019) ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» за операціями з реалізації пального на адресу ТОВ «АБЗ ПРОМБУД» не складено та не зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні.
13. На підставі акта перевірки контролюючим органом відносно ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРУП» прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.05.2021: № 0068100717 (форма «ПС») на суму штрафних санкцій 1 020,00 грн.; № 0068110717 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 21 845,34 грн.; № 0068140703 (форма «Р») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 927 340,00 грн.; № 0068190703 (форма «ПС») на суму штрафних санкцій 1 700,00 грн.; № 0068120717 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 1 820,45 грн.; № 0068220701 (форма «АН») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 197 460,24 грн.; № 0068230703 (форма «Д») за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями на загальну суму 260 041,25 грн.
14. Позивачем податкові повідомлення-рішення від 17.05.2021 № 0068100717, №0068110717, №0068140703, №0068190703, №0068120717, №0068220701, №0068230703 оскаржено в адміністративному порядку, шляхом направлення до ДПС України скарги від 27.05.2021.
15. Рішенням ДПС України від 30.08.2021 №19717/6/99-00-06-01-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 17.05.2021 №0068100717, №0068110717, №0068140703, №0068190703, №0068120717, №0068220701, №0068230703 - без змін.
16. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення від 17.05.2021 протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що в ході розгляду справи відповідачем документально не було доведено правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень та висновків, викладених в акті перевірки.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
18. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у цій справі.
19. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
20. Обґрунтовуючи пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження, відповідач звертає увагу на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: пп. 14.1.212 п. 14.1 статті 14, п. 44.1, п. 44.2 статті 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134, пп. 135.5.4 п. 135.5 статті 135, п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, п. 231.1, п. 231.3, п. 231.6 статті 231, п. 232.1 статті 232 ПК України.
21. Скаржник зазначає, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень у цій справі, суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах: від 20.10.2022 у справі № 620/3716/18, від 13.07.2022 у справі № 300/1664/20, від 05.03.2019 у справі № 802/843/17-а, від 26.02.2020 у справі № 826/1308/18, від 28.10.2019 у справі № 280/5058/18.
21.1 Так, скаржник цитує висновки Верховного Суду про те, які обставини можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій та які докази мають це підтверджувати.
21.2 Скаржник зауважує, що операції позивача з ТДВ «Страхова Компанія «Престиж груп» не мали реального характеру, а первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження таких операцій, не відповідають дійсності.
22. Також скаржник зазначає про те, що позивачем не було надано аналіз цін придбаних товарів у MILTON ASSETS LP, проведений відповідно до встановленого статтею 39 ПК України принципу «витягнутої руки».
23. Крім того, в касаційній скарзі скаржник звертає увагу на недотримання позивачем вимог податкового законодавства в частині сплати акцизного податку та порушення законодавства в частині сплати податку на доходи з фізичних осіб.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
24. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
25. Щодо порушень в частині завищення витрат, які вплинули на заниження фінансовою результату до оподаткування по взаємовідносинах позивача з ТДВ «Страхова Компанія «Престиж груп».
26. Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
27. Згідно із пп.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності.
28. Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
29. Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
30. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
31. Згідно із пунктом 44.1, 44.2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
32. Відповідно до пп.133.1.1, п.133.1 ст.133 ПК України платниками податку - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.
33. За приписами пп.134.1.1, п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
34. Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
35. Згідно із п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
36. Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
37. Згідно частин 1 та 2 статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
38. Відповідно до частини 1, 5, 7, 8 статі 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
39. Отже, підставою для відображення господарських операцій у податковому обліку є фактичне здійснення таких операцій у межах господарської діяльності та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, які розкривають суть та зміст операцій та відображають їх реальне вчинення.
40. Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на декларування показників платника податків.
41. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
42. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.
43. Ураховуючи викладене, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
44. Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, суб`єкт підприємницької діяльності повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
45. У ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та ТДВ «Страхова компанія «Престиж груп» 26.06.2018 року генеральний договір № 02-07/2018-ФР добровільного страхування фінансових ризиків.
46. Згідно цього договору страховик (ТДВ «Страхова компанія «Престиж груп») зобов`язується за обумовлену у договорі плату (страховий платіж) при настанні передбаченого в договорі страхового випадку відшкодувати страхувальнику (ТОВ «Запоріжпромгруп») заподіяні внаслідок цієї події збитки (сплатити страхове відшкодування) в межах обумовленої цим Договором страхової суми (п. 1.1 Договору).
46.1 Страховим випадком за цим Договором страхування є збитки Страхувальника внаслідок невиконання (неналежного виконання) контрагентами Страхувальника зобов`язань Контракту, укладеного між Страхувальником і його контрагентами, що сталися внаслідок надзвичайних та непереборних при даних умовах обставин, а саме: незалежно від причин настання). Договір страхування набуває чинності з 26.06.2018 року та діє 25.06.2019 року.
46.2 Договір страхування, передбачав виплату страхових платежів за той же період, який було встановлено для сплати грошових зобов`язань постачальниками ТОВ «Запоріжпромгруп».
47. Зазначений договір надавався податковому органу під час проведення перевірки.
48. Установлено, що висновки відповідача з приводу нереальності господарських операцій ґрунтуються на тому, що ТДВ «Страхова компанія «Престиж груп» не могло фактично здійснити реальні операції на адресу позивача з огляду на те, що страховик не звітує про свою діяльність з жовтня 2018 року, відсутня публічна інформація про його річний баланс у відповідності до встановленої законодавством форми та порядку, відсутні офіційні сайти (електронні сторінки) страховика, відсутні необхідні трудові та матеріальні ресурси, а також, страхова компанія фігурує в окремих кримінальних провадженнях.
49. Водночас суди попередніх інстанцій зауважили, що з огляду на предмет генерального договору № 02-07/2018-ФР добровільного страхування фінансових ризиків від 26.06.2018 виконання страховиком зобов`язань за договором не потребує наявності специфічних трудових та матеріальних ресурсів.
50. При цьому, з посиланням на практику Верховного Суду, суди попередніх інстанцій зазначили про те, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
51. Також суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що контролюючим органом всупереч вимог КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.
52. Щодо посилання відповідача на те, що контрагент не міг фактично здійснити реальні операції на адресу позивача з огляду на те, що страховик не звітує про свою діяльність з жовтня 2018 року, відсутня публічна інформація про його річний баланс у відповідності до встановленої законодавством форми та порядку, відсутні офіційні сайти (електронні сторінки) страховика, то суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що лише доведення податковим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на валові витрати. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах.
53. Крім того, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та його контрагентом, позивач та його контрагенти були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість.
54. Разом з тим, суди попередніх інстанцій зауважили, що ПК України не встановлює залежність податкового обліку (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. ПК України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем).
55. Також суди попередніх інстанцій зауважили, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них послуги, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
56. Щодо посилання відповідача на те, що контрагент та посадові особи Нацкомфінпослуг є фігурантами кримінальних проваджень, то суди попередніх інстанцій зауважили, що вирок у кримінальних провадженнях відсутній, посадових осіб позивача не звинувачено в отриманні податкової вигоди по взаємовідносинах з цими підприємствами саме в межах вказаних правовідносин. Оцінку належності та допустимості цих доказів має бути надано судом під час розгляду кримінальних справ у порядку кримінального судочинства, а не під час розгляду даної адміністративної справи.
57. Суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що наявність кримінальних проваджень щодо контрагента платника податків, в яких не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. 
58. Крім того, сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом.
59. Отже, судами попередніх інстанцій встановлено, що вироки відносно позивача та його контрагентів відсутні, а зворотного відповідачем не доведено.
60. Щодо посилання скаржника на порушення визначення податкових різниць по MILTON ASSETS LP, то слід зазначити таке.
61. Відповідно до пп. 140.5.4 п. 140.5. ст. 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, зазначених у пункті 140.2 та підпункті 140.5.6 цього пункту, та операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у:
- неприбуткових організацій, внесених до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого придбання, крім випадків, коли сума вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг, придбаних у таких організацій, сукупно протягом звітного (податкового) року не перевищує 25 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, та крім бюджетних установ і неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону;
- нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу;
- нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
62. Вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.
63. При цьому, якщо ціна придбання товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг перевищує їх ціну, визначену за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, коригування фінансового результату до оподаткування здійснюється на розмір різниці між вартістю придбання та вартістю, визначеною виходячи з рівня ціни, визначеної за принципом "витягнутої руки".
64. Згідно пп.39.2.1.1 п.39.2 ст.39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:
а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;
б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;
в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;
г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм нерезидентів у розрізі держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього підпункту, вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни;
ґ) господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.
Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а"-"в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.
65. За пп.39.2.1.6-39.2.1.7 п.39.2 ст. 39 ПК України неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені підпунктами 39.2.1.1 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов`язаними особами.
Господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
Господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні, визнаються контрольованими, якщо обсяг таких господарських операцій, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
66. У ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що господарські взаємовідносини ТОВ «Запоріжпромгруп» та MILTON ASSETS LP не носили ознак операцій, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків («контрольовані операції»), різновиди яких представлені у пп.39.2.1.1 п.39.2 ст.39 ПК України.
67. Крім того, суди попередніх інстанцій зауважили, що документально оформлений аналіз цін на товар, придбаний ТОВ «Запоріжпромгруп» у MILTON ASSETS LP, надавався податковому органу на запит податкового органу у 2019 році.
68. Оцінюючи доводи відповідача про недотримання позивачем вимог податкового законодавства в частині сплати акцизного податку, слід зазначити таке.
69. Відповідно п.231.1 ст. 231 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
70. Згідно абз. 2 п. 231.1 ст. 231 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва не підакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.»
71. Пунктом 231.3 статті 231 ПК України передбачено, що акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.
72. Відповідно п.231.6 ст.231 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
73. Пунктом 232.1 статті 232 ПК України (в редакції чинній до 01.07.2019) встановлено, що облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
74. Відповідно до висновків проведеної відповідачем перевірки, в порушення абзацу другого п.231.1, п.231.3, п. 231.6 ст.231, п.232.1 ст.232 ПК України ТОВ «Запоріжпромгруп» у період з 01.01.2018 по 30.06.2019 не складено та не зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні на обсяги пального у загальному обсязі 19 324,78 л. по взаємовідносинам з ТОВ «ЗОГ-РІТЕЙЛ» (код ЄДРПОУ: 41224168), у обсязі 2044,16 л по взаємовідносинам з ТОВ «Мелітопольський завод турбокомпресорів» (код ЄДРПОУ 34667488), а також, за операціями з реалізації пального на адресу ПП «АБЗ» у загальному обсязі за кодом УКТЗЕД 2710194300 - 126 562,97 л та за кодом УКТЗЕД 2710124194- 1 485,00 л., за операціями з реалізації пального на адресу ТОВ «АБЗ ПРОМБУД» у загальному обсязі 237 170,98 л.
75. Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем було складено та зареєстровано у ЄРАН акцизні накладні на обсяги пального по вищезгаданим операціям з реалізації пального, що підтверджується відповідною фінансово-господарською документацією підприємства та даними з ЄРАН. Паливо придбане у ТОВ «ЗОГ-Рітейл» позивач використовував на власні потреби для ведення господарської діяльності. Акцизні накладні виписувались на ТОВ «Запоріжпромгруп» як на кінцевого споживача, а не для подальшої реалізації.
76. Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій зауважили, що висновки відповідача щодо порушення позивачем абзацу другого п.231.1, п.231.3, п. 231.6 ст.231, п.232.1 ст.232 ПК України є безпідставними.
77. Щодо посилання відповідача на порушення законодавства в частині сплати податку на доходи з фізичних осіб, слід зазначити таке.
78. Як вбачається із акту від 09.03.2021 №1836/08-01-07-01/39244943 перевіркою правильності оподаткування окремих видів доходів, які мають свої особливості щодо їх нарахування (виплати) та оподаткування встановлено, що підприємством здійснено виплата доходу фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 100 000,00 грн згідно платіжного доручення від 08.07.2019 №80 на підставі листа від 05.07.2019 № 57 про перерахування внеску до виборчого фонду. Перевіркою встановлено, що під час виплати на користь фізичної особи доходу, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за рахунок фізичної особи не утримувався.
79. Водночас у ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснював виплату у розмірі 100 000,00 грн не фізичній особі ОСОБА_1 , а направив кошти в якості добровільного внеску до виборчого фонду кандидата у народні депутати ОСОБА_1 (згідно платіжного доручення від 08.07.2019 №80 на підставі листа від 05.07.2019 року № 57 про перерахування внеску до виборчого фонду).
80. Суди попередніх інстанцій зауважили, що якщо кошти для фінансування передвиборної агітації кандидата у народні депутати надходять на розрахунковий рахунок виборчого фонду цього депутата, то відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» від 17.11.2011 № 4061-VI такі кошти не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків.
81. Отже, у ході розгляду справи відповідачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених ним в акті перевірки, та не доведено правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.
82. Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
83. Доводи касаційної скарги зазначені висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.
84. Фактично доводи касаційної скарги зводяться лише до незгоди з мотивами, якими керувалися суди першої та апеляційної інстанцій при оцінці доказів і встановленні фактичних обставин справи. При цьому касаційна скарга не містить жодних належних, конкретних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували зроблені судами попередніх інстанцій висновки або свідчили про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
85. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які, на його думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.
86. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
87. Переоцінка встановлених судами обставин справи, а також додаткова перевірка доказів, не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
VI. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
88. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
89. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
90. Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
VII. ВИСНОВКИ ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ 
91. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
92. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі № 280/9542/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. А. Васильєва

О. О. Шишов