ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/6523/26  Провадження 3/636/2705/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 місто Чугуїв 
Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Золотоверха О.О., розглянувши матеріал, який надійшов з Чугуївського РУП ГУНП в Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянина України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №161439 від 12.06.2026, який надійшов до суду 30.06.2026, ОСОБА_1 30.05.2026 о 22:04 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство стосовно своєї невістки ОСОБА_2 , що виразилося у образах, погрозах. Правопорушення було вчинено у присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до ч.4 ст. 269 КУпАП та абз.2 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначається потерпілим, незалежно чи було йому заподіяно фізичну шкоду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 173-2 КУпАП, розглядаються протягом трьох діб.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що у неї дійсно є троє онуків, між нею та невісткою ОСОБА_2 неприязні відносини через наявність майнового спору. 30.05.2025 невістки у неї вдома не було, двоє старших дітей знаходилися з нею, а молодший - із невісткою, яка була в м. Чугуєві того дня. ввечері до двору під`їхав автомобіль, ОСОБА_1 подумала, що привезли невістку та молодшого онука, проте автомобіль постояв та поїхав. Через декілька днів її викликали до поліції, де вона написала пояснення, які їй надиктував інспектор. Наполягала на тому, що 30.05.2026 між нею та невісткою ніяких конфліктів не було, просила суд закрити провадженння щодо неї. 
Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд керується таким.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.
Ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті (вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого), вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Ч.4 ст. 269 КУпАП передбачає, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173--2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Протокол серії ВБА №161439 від 12.06.2026 складено саме за вчинення домашнього насильства у присутності неповнолітньої особи.
До суду, в якості доказів на підтвердження вказаних фактів до суду надано:
- протокол серії ВБА №161439 від 12.06.2026,
- форму виводу щодо реєстрації ЄО №14141 від 30.05.2026 зі служби 102 заяви ОСОБА_2 про фізичне та психологічне насилля зі сторони свекрухи і присутності трьох дітей; результат відпрацювання 0 було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 , заявник на телефонні дзвінки не відповіла, двері домоволодіння закриті;
- пояснення ОСОБА_1 від 12.06.2026, з яких вбачається, що між нею та ОСОБА_2 наявний матеріальний спір, відомості про події від 30.05.2026 не зазначено;
- копію паспорта ОСОБА_1 , 
- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , 2019 р.н.;
- форми оцінки ризиків. 
При цьому пояснень ОСОБА_2 (заявника) матеріали справи не містять, до суду за викликом вказана особа не з`явилася; належних та переконливих доказів домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 у присутності дитини зі сторони ОСОБА_1 30.05.2026 матеріали справи не містять.
Виниклі сумніви суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, при розгляді справи встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а відповідно і відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 172-20, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 266, 266-1, 279, 283-284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.О. Золотоверха