Справа № 560/4788/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

14 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.02.2026 №221350006980 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій областізарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи роботи зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 26.10.1981, а саме: з 09.03.1981 по 27.10.1981; з 06.02.1984 по 01.07.1987; з 01.07.1987 по 05.10.1987; з 09.03.1988 по 17.01.1990; з 18.07.1990 по 19.11.1991; з 01.12.1991 по 15.12.1992.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 29.01.2026 відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем було протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу для визначення розміру пенсії вказаного періоду роботи, що порушує його конституційні і соціальні права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 26.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що в призначенні пенсії відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.
У відзиві Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
29.01.2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.02.2026 року № 221350006980 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.
Вказано, що страховий стаж особи становить 29 років 2 місяці 07 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано:
- з 09.03.1981 по 27.10.1981, оскільки наявне виправлення в номері наказу про прийняття на роботу, та не завірено належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 06.02.1984 по 01.07.1987, оскільки запис про звільнення завірено печаткою не придатною до сприйняття змісту; окрім того, даний період не зараховано згідно «особистої карточки №12589», оскільки відсутні накази/ розпорядження про прийняття та звільнення з роботи та назва організації; 
- з 01.07.1987 по 05.10.1987, оскільки відсутні номер та дата наказу про прийняття на роботу, а запис про звільнення не завірено печаткою підприємства, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 09.03.1988 по 17.01.1990, оскільки наявна розбіжність між датою звільнення та датою наказу на звільнення, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;
- з 18.07.1990 по 19.11.1991, оскільки в даті звільнення та даті наказу на звільнення наявне виправлення, яке не завірено належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 01.12.1991 по 15.12.1992, оскільки відсутня інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в колгоспі.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно статті 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Як слідує з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).
Частиною 1 ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вимоги до заповнення трудових книжок викладені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджено Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці заробітної плати від 20.06.1974 р. № 162 (далі - Інструкція № 162), які діяли в спірний період.
Відповідно до Інструкції № 58 та Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.10.1981, а саме:
- з 09.03.1981 по 27.10.1981, оскільки наявне виправлення в номері наказу про прийняття на роботу, та не завірено належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 06.02.1984 по 01.07.1987, оскільки запис про звільнення завірено печаткою не придатною до сприйняття змісту; окрім того, даний період не зараховано згідно «особистої карточки №12589», оскільки відсутні накази/ розпорядження про прийняття та звільнення з роботи та назва організації; 
- з 01.07.1987 по 05.10.1987, оскільки відсутні номер та дата наказу про прийняття на роботу, а запис про звільнення не завірено печаткою підприємства, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; 
- з 09.03.1988 по 17.01.1990, оскільки наявна розбіжність між датою звільнення та датою наказу на звільнення, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;
- з 18.07.1990 по 19.11.1991, оскільки в даті звільнення та даті наказу на звільнення наявне виправлення, яке не завірено належним чином, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;
- з 01.12.1991 по 15.12.1992, оскільки відсутня інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в колгоспі.
Суд дає критичну оцінку вищезазначеним доводам відповідача, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).
Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.
Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Записи, зроблені у трудовій книжці в частині періодів роботи позивача, вчинені коректно, відтак з їх змісту можливо встановити відомості про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчих документів, на підставі яких зроблені відповідні записи.
За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.
У свою чергу згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, у яких працював позивач, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.
Також відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області від 05.02.2026 року № 221350006980 є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення страхового стажу позивачки.
Відтак, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 26.10.1981, а саме: з 09.03.1981 по 27.10.1981; з 06.02.1984 по 01.07.1987; з 01.07.1987 по 05.10.1987; з 09.03.1988 по 17.01.1990; з 18.07.1990 по 19.11.1991; з 01.12.1991 по 15.12.1992.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відтак необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком з 29.01.2026 року (з дня звернення за пенсією).
Враховуючи задоволення позовних вимог та приписи ч. 8 ст. 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути 1331,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оскільки рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.02.2026 року № 221350006980.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 09.03.1981 по 27.10.1981; з 06.02.1984 по 01.07.1987; з 01.07.1987 по 05.10.1987; з 09.03.1988 по 17.01.1990; з 18.07.1990 по 19.11.1991; з 01.12.1991 по 15.12.1992.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 29.01.2026.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н, 33028 , код ЄДРПОУ - 21084076) 	

Головуючий суддя 		О.О. Михайлов