Провадження: 2/484/632/26
Справа: 484/285/26 

РІШЕНЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2026 м.Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Коваленко Н.А. 
за участю секретаря судових засідань Голубкової Н.М. 
представника позивача адвоката Сотської С.О. 
представника відповідача адвоката Беженару О.С. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бузькі Пороги» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення
ВСТАНОВИВ:
20.01.2026 позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник – адвокат Сотська С.О. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га шляхом повернення власнику ОСОБА_1 , просила стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме судвий збір, також просила стягнути витрати на парвничу допомогу у розмірі 20 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власницею вказаної земельної ділянки 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га, яка розташована в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка перебуває у користуванні відповідача відповідно до договору оренди від 28.08.2010 року та додаткової угоди про нову редакцію договору оренди землі б/н, укладеної 15.12.2017 року між ОСОБА_2 та відповідачем. Відповідно до п.8 розділу «Строк ії договору» зазначено, що строк дії договору діє до 31.12.2025 року. Договір закінчує свою дію не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір оренди закінчив свою дію, після закінчення цього строку договір не був підписаний та продовжений, але відповідач відмовився повернути земельні ділянки власнику.
Позивачкою 31.10.2025 та 26.11.2025 на адресу товариства було направлено листи про небажання продовжувати орендні відносини у зв`язку із бажанням останньої самостійно господарювати на земельній ділянці та повернути в строк передбачений умовами договору оренди земельні ділянки. Жодної відповіді на листи позивачка не отримала. 06.12.2025 орендар на адресу орендодавця направив договір оренди землі, додаткове угодн та поновлення договору оренди на новий строк, менше ніж за місяць, але позивачка в цей же день позивач повернула вказане з підстав небажання продовжувати з ним орендні відносини.
21.01.2026 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
16.02.2026 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що строк договору оренди не сплив- позов є передчасним.
Відповідно до п. 8 Додаткової угоди від 15.12.2017 про нову редакцію Договору оренди землі, сторони погодили: «Договір діє до 31 грудня 2025 року. Договір закінчує свою дію не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк». Зазначене договірне застереження встановлює подвійну умову визначення моменту припинення дії Договору: по-перше, календарна дата - 31 грудня 2025 року; подруге, подія-збір врожаю поточного останнього року оренди. При цьому друга умова має безумовний пріоритет: Договір «закінчує свою дію не раніше збору врожаю», тобто навіть після настання календарної дати 31.12.2025 Договір продовжує діяти до моменту фактичного збору врожаю. 
Збір врожаю озимої пшениці, посіяної на ділянці восени 2025 року, є саме такою подією - вона є об`єктивною, неминучою та має визначений часовий діапазон настання (липень 2026 року). Таким чином, п. 8 Додаткової угоди визначає термін припинення дії Договору шляхом вказівки на подію (збір врожаю), що є належним та законним способом визначення терміну. Застереження «не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди» має єдине логічне тлумачення: збір тих сільськогосподарських культур, які були посіяні в останній рік дії Договору (2025 рік), навіть якщо фактичний збір врожаю відбувається в наступному календарному році (2026 рік).
Також представник відповідача зазначає, що Додаткова угода від 15.12.2017 була укладена між ТОВ «Бузькі - пороги» та правопопередником позивачки - ОСОБА_2 (спадкодавцем). При укладенні Додаткової угоди зміст п. 8, зокрема застереження про збір врожаю після 31 грудня 2025 року, був розроблений спільно та узгоджений сторонами Додаткової угоди (орендарем та орендодавцем – правопопередником позивача). Позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець набув прав та обов`язків за Договором оренди у повному обсязі (ст. 1218, 1219, 1220 ЦК України), включаючи зобов`язання дотримуватися всіх умов Додаткової угоди, у тому числі п. 8 щодо збору врожаю. 
Факт посіву озимої пшениці на ділянці під час дії Договору ТОВ «Бузькі - пороги» 18.10.2025, тобто під час дії Договору оренди, здійснило посів озимої пшениці на земельній ділянці з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297, що входить до поля № 3.2. Цей факт підтверджується: довідкою - розрахунком витрат; актом витрат насіння та садивного матеріалу; листами тракториста-машиніста; актом використання добрив та засобів захисту рослин; лімітно-забірними картами тощо. Очікуваний строк збирання врожаю озимої пшениці- липень 2026 року. Відповідно, до настання цієї події строк Договору оренди не може вважатися таким, що сплив, а позов є передчасним. 
Представник вазує, на теперішній час ТОВ «Бузькі - проги» є власником посівів озимої пшениці на площі 8,0218 га земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297, що входить до поля № 3.2. Доводи про несплату орендної плати не відповідає дійсності. Посилання позивача про те, що повідомив відповідача про небажання продовжувати договір вважає передчасним, оскільки договір закінчує після збору врожаю.
20.03.2026 провадження у справі було зупинено.
21.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.03.2026 скасовано, спарву направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
25.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. 
Представник відповідача, приймаючи участь в режимі відеоконференції, повідомила, що залишає судове засідання до розгляду заявленого нею відводу судді в даній справі, на запрошення підключатися до відеоконференції не відреагувала. Отже, представник відповідача, приймаючи участь в судовому засіданні свідомо залишила судове засідання, завершивши дистанційний сеанс зв`язку та не вчинила жодної спроби підключитися.
Разом з тим, дана судова справа перебуває у провадженні суду з січня 2026 року. Протягом тривалого часу суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час йогопроголошення.
За наслідком судового засідання 16.07.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 24.07.2026 о 15:00 год.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суддів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі 484/3870/18. Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11.02.2019 року за ОСОБА_3 .
Позивачка ОСОБА_1 змінила прізвище " ОСОБА_4 " після реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09.10.2024 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерствіа юстиції (м.Київ), актовий запис № 1236. 
15.12.2017 року ОСОБА_2 уклала з орендарем ТОВ «Бузькі пороги» додаткову угоду про нову редакцію договору оренди землі від 28.08.2010, зареєстрованого 16.12.2010 (№041048300119) .
Зі змісту зазначеного договору вбачається, що спадкодавець передав в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га, місце розташування земельної ділянки: територія Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.
Відповідно до п.8 розділу вказаного договору оренди «Строк дії договору» зазначено, що договір діє до 31 грудня 2025 року. Договір закінчує свою дію не раніше збору врожаю поточного останнього року оренди. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
20.12.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора з заявою про заборону вчиняти реєстраційні дії додо земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 .
На обґрунтування вимог позову представник позивача посилається на те, що позивач направляв на адресу відповідача лист-повідомлення про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі 25.11.2025 року за 30 днів до дня закінчення строку дії договору. Позивач направив лист рекомендованим повідомленням. 
Відповідач відмовляється повернути земельну ділянку з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га. оскільки засіяв земельну ділянку озимою пшеницею. 
Представник відповідача стверджує, що відповідач є власником посіві озимої пшениці на площі 8,0218 га земельної ділянки з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га, місце розташування земельної ділянки: територія Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що належить позивачуі, оскільки здійснили посіви озимовї пшениці, під час дії договору оренди у 2025 році.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач зібравши врожай в поточний останній рік оренди - 2025 рік на земельній ділянці з кадастровим номером 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 га (копія акту обстеження від 30.10.2025 року), 31.10.2025 року засіяв земельну ділянку озимою пшеницею з очікуванням збору врожаю липень 2026 року, тобто поза межами дії спірного договору оренди.
У відповідності до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
З аналізу вище викладеного, суд зазначає, що закінчення строку договору оренди (особливо землі) означає автоматичне припинення зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або законом. 
До суду не подано доказів поновлення (продовження) строку договору оренди в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не подано доказів укладення між сторонами додаткових угод до договору оренди землі, не подано доказів прийняття судових рішень про визнання укладеними додаткових угод до договору. Отже, укладений між сторонами договір оренди землі є припиненим з 31.12.2025 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено.
Разом з ти, оскільки позивачка яка є власницею спірної земельної ділянки має перешкоди в користуванні свою земельною ділянкою, оскільки відповідач у встановлений договором спосіб не повернув їй земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки.
Отже, оскільки строк дії укладеного договору оренди земельної ділянки є припиненим з 31.12.2025 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено. Позивачка у визначений законом строк та спосіб повідомляла відповідача як орендаря про небажання продовжувати дію вказаного договору та про свій намір обробляти земельну ділянку самостійно, однак станом на дату розгляду справи відповідач земельну ділянку позивачу не повернув, чим створив перешкоди у реалізації її прав як власниці на належну йому земельну ділянку.
У даному випадку ефективним способом захисту права, яке позивачка як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном шляхом повернення земельної ділянки.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування належною йому земельною ділянкою у спосіб, який ним обраний.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, які понесені позивачем та належним чином підтверджені документально.
Тож, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331, 50 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов задвольнити.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бузькі пороги» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою 4825485100:06:000:0297 площею 8,0218 шляхом повернення її власнику ОСОБА_1 . 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бузькі порои» на користь ОСОБА_1 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 50 к судового збору. 
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 ;.
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бузькі Пороги», код ЄДРПОУ 36535655, вул.Туристична,18, с.Мигія Первомайського району Миколаївської області.
Рішення суду складено та підписано 24.07.2026.

Суддя: