Справа № 932/7223/26
Провадження № 2/932/2533/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 вересня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Стадченко О.В., за участю секретаря Брик К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-
В С Т А Н О В И В:
09.06.2026 до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбу з 07.06.2017 року. У шлюбі народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на момент звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, шлюб між сторонами не розірваний. Також позивачка зазначила, що відповідач з листопада 2021 року не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Місцезнаходження відповідача їй не відоме. Всі витрати щодо утримання дитини несе позивачка. Позивачка разом з сином є внутрішнього переміщеними особами та проживають вдвох у місті Кропивницький Кіровоградської області. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2026 суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду цієї справи.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30.06.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивачка не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 31.08.2026 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи просила провести у її відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному вейб – порталі Судової влади України. Інші засоби зв`язку з відповідачем відсутні. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. 
Таким чином, за відсутності заперечень позивачки, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, судом встановлено, що з 07.06.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07.06.2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області (а.с.13).
Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Згідно матеріалів справи позивачка разом з неповнолітньою дитиною зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7, 12).
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї.
Тлумачення положень Сімейного кодексу України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.
Відповідачем не було надано доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини.
При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України).
Присудження аліментів за рішенням суду не обмежує відповідача у праві надання додаткової матеріальної допомоги на дитину добровільно.
Також суд при вирішенні питання розміру аліментів, що стягуються виходить із принципів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 червня 2026 року і до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно з п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1 331, 20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП – НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 червня 2026 року і до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Найменування сторін: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 09.09.2026.

Суддя: О.В. Стадченко