Справа №551/391/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2026 р.  селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі судді Рябченка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (але без виклику) сторін, в приміщенні Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
До Шишацького районного суду Полтавської області за допомогою системи «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» СОЛВЕНТІС» (позивач) з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №4018007 від 01.10.2020 року у загальному розмірі 48 246,00 грн., судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що відповідно до умов вищевказаного кредитного договору первісним кредитодавцем ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 7000,00 грн. на умовах платності, строковості та поворотності, відповідач скориставшись кредитними коштами свої зобов`язання по поверненню кредиту та плати за нього не виконав, в результаті чого в нього виникла вищезазначена заборгованість перед первісним кредитодавцем, а оскільки позивач, шляхом укладення договорів про відступлення права вимоги (факторингу), набув права вимоги до відповідача за кредитним договором то просив стягнути дану суму на його користь разом з судовими витратами зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 
29 квітня 2026 року, ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (але без виклику) сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Крім того іншою ухвалою суду від 04 червня 2026 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі від АТ «ПУМБ».
Копію вищевказаних ухвал та копію позовної заяви з додатками до неї було направлено відповідачу на його зареєстроване місце проживання, поштовий конверт з вищезазначеними вкладеннями було повернуто на адресу суду з довідкою ОСОБА_2 про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідач копію ухвали не отримав, в зв`язку з тим, що не проживає за зареєстрованим місцем проживання, (зареєстроване місце проживання вказане позивачем у позові підтверджено інформацією наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області).
За таких обставин, суд вважає, що відповідач в установлений законом порядок був повідомлений про дату та час розгляду справи відзив на позов, клопотань заперечень або заяв стосовно розгляду справи не надав, до суду не з`явився.
Суд, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Договору про надання кредиту №4018007 від 01.10.2020 року, який було укладено між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ 41346335) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на умовах якого ОСОБА_1 як позичальником було отримано від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» як кредитодавця кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. на умовах платності, строковості та поворотності.
Вищевказаний договір було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Отримання ОСОБА_1 від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» кредитних коштів у розмірі 7 000,00 грн., (які були перераховані на його картковий рахунок), в повній мірі підтверджується матеріалами справи та інформацією наданою АТ «ПУМБ» стосовно рахунків (руху коштів по рахунках) відкритих на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), де зазначено дату 01.10.2020 року та суму транзакції - 7000,00 грн. номери картки та рахунку на яку здійснено переказ вказаних коштів.
Виходячи з вищевикладеного встановлено, що ОСОБА_1 скориставшись наданими йому ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» кредитними коштами, вимоги (умови) вищезазначеного договору стосовно повернення кредитних коштів та плати за їх користування не виконав, в результаті чого в нього утворилася заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка згідно розрахунку первісного кредитодавця ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» в розмірі 48 246,00 грн. яка складається: з заборгованості за тілом кредиту – 7 000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 41 246,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, та належним чином не спростовані відповідачем.
Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності з вимогами ст. ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності з вимогами ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
29.10.2025 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/10-2025 відповідно до умов якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором №4018007 від 01.10.2020 року до відповідача ОСОБА_1 на заборгованість в розмірі 48 246,00 грн.
31.10.2025 між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (позивачем) було укладено договір факторингу №ДФ-31102025 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (позивач) набув права вимоги за кредитним договором №4018007 від 01.10.2020 року до відповідача ОСОБА_1 на заборгованість в розмірі 48 246,00 грн., як правонаступник первісного кредитора. 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача мають бути задоволені в повному обсязі.
На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.01.2026, додаткова угода до вищевказаного договору, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, детальний опис наданих робіт адвокатом, акт про надання правничої допомоги.
Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в заявленому розмірі 6 000,00 грн.
Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 грн. ( а.с. 1 ).
Керуючись ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» СОЛВЕНТІС» (код ЄДРПОУ 43657029, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346, адреса для листування 07406 Київська область місто Бровари вулиця Симона Петлюри будинок 21/1) заборгованість за Кредитним договором №4018007 від 01.10.2020 року в розмірі 48 246,00 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. а всього стягнути 56 908 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шишацького районного суду 
Полтавської області В. В. Рябченко