ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2404/26 Справа № 201/9517/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гапонов А.В., розглянувши клопотання захисника Войтенко Катерини Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року визнано винною фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 (двох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні.
Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок.

31.07.2026 року захисником подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування клопотання захисник вказує на те, що представник дізнався про наявність оскаржуваної постанови та ознайомився з її змістом 22 липня 2026 року. В день отримання постанови (22.07.2026) захисник звернулась з апеляційною скаргою. Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2026 року відмовлено захиснику Войтенко Катерині Володимирівні, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року. Зазначає, що захисник не мав об`єктивної можливості ознайомитись з текстом постанови та подати апеляційну скаргу до складення повного тексту та отримання постанови засобами поштового зв`язку.
З огляду на викладене захисник просить поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні захисника доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Згідно з усталеною практикою практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави, однією із яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Сабадаш проти України» поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи захисник Войтенко К.В., хоча і не була особисто присутньою у судовому засіданні під час розгляду даної справи, але була обізнана про те, що справа розглядається Соборним районним судом міста Дніпра. Крім того, захисником 07 липня 2026 року надано заяви про направлення матеріалів справи на дооформлення та про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення (а.с.60-67, 9-59), а 08 липня 2026 року подано заяву про долучення до матеріалів справи банківської виписки та клопотання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, а також про закриття провадження за відсутністю складу правопорушення (а.с.68-107, 108).

Тому суд, приймаючи рішення у справі, обґрунтовано врахував вказані обставини, як підставу можливості судового розгляду справи за відсутності самої ОСОБА_1 та її захисника Войтенко К.В. з урахуванням наявного у справі клопотання сторони захисту.
Крім того, ОСОБА_1 повідомлялась про розгляд справи судовою повісткою, яку вона отримала особисто 09.07.2026 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка (а.с.113).
За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження у цій справі сплив – 18 липня 2026 року.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що як захисник Войтенко К.В., так і ОСОБА_1 безумовно були обізнані про перебіг судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже сторона захисту мала можливість своєчасно з`явитися до суду для розгляду справи, отримати копію судового рішення та, у разі незгоди, подати апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, який спливав – 18 липня 2026 року, але не проявила зацікавленості у результатах судового розгляду справи та не скористалася своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

Натомість апеляційна скарга була сформована та подана до суду вперше захисником Войтенко К.В. через систему «Електронний суд» лише 22 липня 2026 року (а.с.114-146).

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що захисник Войтенко К.В. зверталась до місцевого суду із заявою про отримання копії оскаржуваного рішення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2026 року відмовлено захиснику Войтенко Катерині Володимирівні, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала, разом з доданими до неї документами (а.с.149-152).

Повторно апеляційну скаргу подано 31 липня 2026 року (а.с.157-187).

Водночас апеляційний суд наголошує, що захисником Войтенко К.В. у клопотанні взагалі не наведено причин, які б унеможливлювали безпосередньо їй своєчасно дізнатися про результати прийнятого судом рішення, своєчасно отримати копію постанови суду та скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк, а лише зазначено, що представник дізнався про наявність оскаржуваної постанови та ознайомився з її змістом 22 липня 2026 року.

Натомість сам факт ознайомлення ОСОБА_2 з текстом оскаржуваної постанови 22 липня 2026 року, на що посилається захисник, не позбавляв її можливості своєчасно звернутися до місцевого суду для реалізації своїх процесуальних прав.

З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні захисника Войтенко К.В. доводами щодо поважності причин пропуску нею строків на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки захисник маючи можливість своєчасно отримати копію постанови суду та скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними.

Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника Войтенко К.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику Войтенко Катерині Володимирівні, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08 липня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду А.В. Гапонов