МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД 
МІСТА КРИВОГО РОГУ

В И Р О К 
іменем України

Справа № 210/3579/26 
Провадження № 1-кп/210/616/26 

15 липня 2026 року 

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: 

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 , 

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №12026041750000292 від 21 березня 2026 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючої, не заміжня, не маючої на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2026 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

20 березня 2026 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Олексія Різниченка, буд.№70а, на асфальтному покритті виявила банківську картку. Після чого, в цей час та місці у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел на незаконне заволодіння банківською карткою та, усвідомлюючи, що вона їй не належить, незаконно привласнила вказану пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Сенс Банк», що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, та яка прив`язана до банківського рахунку АТ «Сенс Банк» за № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Усвідомлюючи, що банківська картка дає їй можливість реалізувати свій намір на викрадення чужого майна, та є із наявними на ній коштами чужою власністю, діючи умисно, маючи кримінально протиправний намір, спрямований на привласнення офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, привласнив вказану банківську карту, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст.358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.357 ч.1 КК України, за ознаками привласнення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, діючи в умовах правового режиму воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово безперервно продовжувався, 20 березня 2026 року, в період часу з 14 години 15 хвилин по 15 годину 36 хвилин, попередньо привласнивши безконтактну платіжну картку «Сенс Банк» №4102325193894243, обладнану технологією безконтактних платежів «PayPass», реалізуючи єдину злочинну мету, незаконно заволоділа грошовими коштами, які перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_6 , здійснивши на території Металургійного району безготівкові розрахунки за купівлю товарів шляхом проведення транзакцій, а саме:

1) о 14:15год. на суму 259,47 гривень, о 14:18год. на суму 487,34 гривень, о 14:22год. на суму 421,06 гривня, о 14:23год. на суму 248,00 гривень в приміщенні аптеки «Фармкор Аптека №171» (ТОВ «ФАРМКОР»), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг пр. Металургів, 28а;

2) о 14:26год. на суму 92,00 гривні в приміщенні магазину «Аврора» (ТОВ «Вигідна покупка»), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29п;

3) о 14:29год. на суму 224,00 гривні в приміщенні магазину «Дрібниці життя» (ТОВ «Дрібниці життя Київ»), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 28а,;

4) о 14:32год. на суму 182,00 гривні в приміщенні магазину «Овочі та фрукти», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29п;

5) о 14:35год. на суму 223,05 гривні в приміщенні аптеки «Перша соціальна аптека» (ТОВ «Перша соціальна аптека»), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 26;

6) о 14:42год. на суму 100,00 гривень, о 14:43год. на суму 150,00 гривень, о 14:43год. на суму 375,00 гривень в приміщенні магазину «Зоотовари» (ФОП ОСОБА_7 ), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29к;

7) о 14:53год. на суму 214,00 гривень, о 14:54год. на суму 134,00 гривні в приміщенні магазину «Фрукти Цитрус» (ФОП ОСОБА_8 ), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29к; 

8) о 14:57год. на суму 265,00 гривень, о 14:59год. на суму 363,00 гривні в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_9 ), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29а;

9) о 15:06год. на суму 260,90 гривень, о 15:06год. на суму 107,10 гривень в приміщенні магазину «АТБ Маркет №169» (ТОВ «АТБ Маркет»), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29п;

10) о 15:18год. на суму 176,60 гривень в приміщенні аптеки «Мед-Сервіс аптека» (ТОВ «Медсервіс»), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29/4;

11) о 15:27год. на суму 405,00 гривень, о 15:27год. на суму 243,00 гривні та о 15:28год. на суму 196,00 гривень в приміщенні магазину «Аврора» (ТОВ «Вигідна покупка»), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29п;

12) о 15:36год. на суму 309,10 гривень в приміщенні магазину «АТБ Маркет №169» (ТОВ «АТБ Маркет»), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29п.

Після чого, оплачені товари ОСОБА_4 обернула на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд.

Переліченими вище умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майнову шкоду на загальну суму 5435,62 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, яку укладено 25 травня 2026 року.

15 липня 2026 року, на підставі ст.473 ч.1 КПК України, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 25 травня 2026 року, укладеної між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. 

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, та обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, погодилася понести покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, у виді: за ст.357 ч.1 КК України, у виді 01 року обмеження волі; за ст.185 ч.4 КК України, у виді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 05 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.473, ст.474 ч.4 КПК України, які їй були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також, в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину за ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, та надала суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання. 

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода підписувалася у її присутності, згода обвинуваченої на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшли письмова згода та заява, в котрих він просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Претензій до обвинуваченої не має, оскільки остання на даний час відшкодовує завдані збитки, цивільний позов наміру заявляти також не має.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам ст.472 КПК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених обвинуваченою правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом не встановлено визначених ч.7 ст.474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Обставинами, що згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває, має місце постійного проживання та реєстрації, майнова шкода відносно потерпілого частково відшкодована, цивільний позов потерпілим не заявлявся, претензій потерпілий до обвинуваченої не має.

Суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, оскільки укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам цього закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень за ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою виконуються, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченої, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 25 травня 2026 року, та призначити узгоджене покарання.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано майнового збитку на загальну суму 5435,62грн, котрий частково відшкодовано, на суму 3500,00 гривень, цивільний позов потерпілим не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілому роз`яснено.

Витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України від 25 травня 2026 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.357 ч.1, 185 ч.4 КК України, та призначити їй покарання:

- за ст.357 ч.1 КК України, у виді 01 (одного) року обмеження волі;

- за ст.185 ч.4 КК України, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши її на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали кримінального провадження за №12026041750000292 від 21 березня 2026 року, залишити при обвинувальному акті, справа №210/3579/26, провадження №1-кп/210/616/26.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно засудженій, її захиснику та прокурору.

Крім того засудженій роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України. 

Повний текст вироку складено 15 липня 2026 року. 

Суддя: ОСОБА_1