ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 140/1267/26 пров. № А/857/32079/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І., 
суддів Димарчук Т.М., Москаля Р.М.,
за участю:
секретаря судового засідання Бугрінової Е.В., 
представника позивача (апелянта) Бурди Д.П. (в режимі відеоконференції), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції у Волинській області 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, 
за апеляційною скаргою представника позивача, адвоката Бурди Дмитра Петровича, на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року (головуючий суддя Андрусенко О.О.),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка), через уповноваженого представника - адвоката Бурду Дмитра Петровича (далі - представник позивача) звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області) про:
- визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу ГУНП у Волинській області від 12.12.2025 № 3544/в "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Володимирського РВП ГУНП у Волинській області";
- визнання протиправним та скасування наказу від 17.12.2025 № 809 о/с "По особовому складу";
- поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області;
- стягнення з ГУНП у Волинській області на користь позивачки грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.01.2026 по день поновлення на посаді.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України на посаді інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. На підставі наказу від 01.12.2025 № 461 щодо позивачки було проведено службове розслідування, за результатами якого зроблено висновок про її перебування 27.11.2025 на службі у стані алкогольного сп`яніння. На підставі висновку службового розслідування, наказом ГУНП у Волинській області від 12.12.2025 № 3544/в до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом від 17.12.2025 № 809 о/с її звільнено зі служби.
Позивачка вважає зазначені накази протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, а її вина у вчиненні дисциплінарного проступку не доведена належними та допустимими доказами. 
Серед іншого, позивачка зазначає, що вона не вживала алкогольних напоїв та не перебувала на службі 27.11.2025 у стані алкогольного сп`яніння, а показник приладу "Drager Alcotest 6820" міг бути спричинений дією лікарського препарату "Барбовал", який містить етиловий спирт і який позивачка приймала того дня. На підтвердження цього надає відповіді медичних закладів, за змістом яких вживання спиртовмісних лікарських засобів безпосередньо перед тестуванням може впливати на результати дослідження видихуваного повітря та призводити до хибнопозитивних показників. Крім того, позивачка вказує, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складено з істотними порушеннями, зокрема у ньому не зазначено належних відомостей про особу, місце несення служби та особу, яка проводила огляд. При цьому фактичний огляд проводився медичним працівником у медичному закладі, а не працівниками поліції за місцем несення служби. Також позивачка наголошує, що відеозапис проведення огляду не підтверджує наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння, оскільки вона перебувала в охайному стані, мала чітку мову, адекватну поведінку та нормальну координацію рухів. Інші працівники поліції у своїх поясненнях також не підтвердили наявності у неї явних ознак алкогольного сп`яніння. Позивачка вважає, що відповідач не враховував відсутність у неї дисциплінарних стягнень, позитивну характеристику, наявність на утриманні дітей та сімейні обставини, а застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є непропорційним та надмірно суворим.
Відповідач, своєю чергою, подав відзив на позовну заяву, у якому позов ОСОБА_1 заперечив та просив відмовити у його задоволенні.
Зазначив, що під час службового розслідування було встановлено факт перебування ОСОБА_1 27.11.2025 на службі у стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, позивачка не прибула вчасно на цільовий інструктаж для отримання табельної зброї та заступання в наряд, а близько 08:15 год прибула до Володимирського РВП із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя, тремтіння рук і нечітка мова). За направленням керівництва позивачка добровільно пройшла огляд у КП "Володимирське ТМО". Відповідно до консультативного висновку спеціаліста та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту становив 1,01 проміле алкоголю. При цьому відповідач наголошує, що акт був підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи заперечень. 
Відповідач вважає, що такими діями позивачка порушила вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Присягу поліцейського, Дисциплінарний статут Національної поліції України, посадову інструкцію та Правила етичної поведінки поліцейських, а перебування поліцейського на службі у стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану є грубим дисциплінарним проступком, який дискредитує звання поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України. Такий проступок є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції, а тому до ОСОБА_1 правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2026 у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанцій погодився з висновками відповідача про вчинення позивачкою дисциплінарного проступку та наявність підстав для обрання позивачці саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення з поліції. Водночас суд визнав доведеним належними й допустимими доказами факт перебування позивачки на службі у стані алкогольного сп`яніння та відхилив твердження позивачки про те, що позитивний результат на стан алкогольного сп`яніння міг бути викликаний побічним ефектом від вживання лікарського засобу "Барбовал". Також суд не погодився з доводами позивачки щодо неповноти проведення службового розслідування та допущення дисциплінарною комісією порушень, які б впливали на загальний висновок про наявність у діях позивачки складу дисциплінарного проступку.
У поданій апеляційній скарзі представник позивача просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. 
Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та неправильно оцінив обставини у справі. 
Звертає увагу, що в ході службового розслідування ОСОБА_1 давала пояснення про те, що вранці 27.11.2025 вона випила ліки "Барбовал", не знаючи що вони містять спирт, а тому при проходженні огляду у Володимирському ТМО на пристрої драгер виявлено вміст спирту. Таким чином позивачка підтвердила, що алкогольних напоїв 27.11.2025 не вживала та в стані алкогольного сп`янінні не перебувала.
Також представник позивачки зазначає, що краплі "Барбовал" містить у своєму складі етанол, що може впливати на результат при його безпосередньому прийомі перед дослідженням повітря, що видихається на вміст алкоголю. Разом з тим дисциплінарна комісія безпідставно ототожнила поняття алкогольного сп`яніння, тобто фізіологічного стану організму, пов`язаного з наявністю дози алкоголю у крові, зі станом наявності фіксованого алкоголю в ротоглотці особи, що насправді є різними явищами.
Складений відповідачем акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 150579-2025 від 27.11.2025 представник позивача вважає недопустимим доказом, оскільки у ньому не зазначено ким (посада, прізвище, ім`я, по батькові) проведено огляд позивачки, проте зазначено, що огляд проводився за допомогою алкотестера Alcotest 6820, результат огляду на стан сп`яніння: Алкотест № 02520 - 1,01 проміле. На акті лише міститься підпис та прізвище особи, якій запропоновано пройти огляд - ОСОБА_1 , однак не підтверджено її перебування в стані сп`яніння по місцю несення служби.
Представник позивачки наголошує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в Володимирському ТМО за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager" та позитивний результат був обумовлений дією медичного препарата "Барбовал", що не призводить та стану фізіологічного сп`яніння. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 будь-яких пошкоджень одягу не мала, була охайною, адекватною, у свідомості, мовна здатність та міміка не порушені, шкірні покриви та слизові оболонки очей не почервонілі, хода без хитань, тремтіння рук та повік теж відсутнє. Крім того, оскільки біологічний матеріал для дослідження у позивачки не відбирався, у консультативному висновку спеціаліста не міг бути зазначений в якості результатів лабораторних досліджень алкотест 02520 в розмірі 1,01 проміле, адже газоаналізатор "Alcotest Drager" є алкометром з електрохімічним сенсором, що реагує виключно на пари алкоголю, а лабораторне дослідження передбачає хімічний аналіз крові чи іншого біологічного матеріалу.
Апеляційне провадження відкрито ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2026 з витребуванням матеріалів справи із суду першої інстанції.
Відповідач не скористався своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2026 справу призначено до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 27.08.2026. 
У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) представник позивача повністю підтримав вимоги за апеляційною скаргою та надав пояснення відповідно до її змісту. Просить апеляційну скаргу задовольнити.
Інші учасники справи на виклик суду не з`явилися, заяв (клопотань) про відкладення апеляційного розгляду справи через причини, які можуть визнаватися поважними не подали. Відтак на підставі положень ч. 2 ст. 313 КАС України апеляційний розгляд вирішено здійснювати за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке. 
Як установлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, позивачка ОСОБА_1 проходила службу у Національній поліції України з 15.11.2024.
27.11.2025 начальник сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області звернувся до начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області із рапортом, в якому повідомив, що лейтенант поліції ОСОБА_1 станом на 07.42 год 27.11.2025 не прибула на цільовий інструктаж для отримання вогнепальної зброї та заступання в наряд, хоча в Нововолинський ліцей № 5 Нововолинської міської ради лейтенант поліції ОСОБА_1 мала прибути та виконувати свої безпосередні обов`язки, передбачені посадовою інструкцією о 08.30 год. (рекомендований час прибуття до навчального закладу о 08.15 год). З метою встановлення причин відсутності о 07:42 год зроблено кілька телефонних дзвінків на мобільний номер лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка одразу слухавку не взяла. В подальшому до ОСОБА_1 все-таки додзвонилися, однак її мова була нечітка, плутана, тому виникли підозри, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Про дану подію повідомлено начальника сектору кадрового забезпечення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області. О 08.15 год лейтенант поліції ОСОБА_1 з`явилася до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в однострої поліцейського, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей та обличчя, нечітка мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КП "Володимирське ТМО", на що вона добровільно погодилася. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ALCOTEST 6820 № ARSL-0121 у ОСОБА_1 виявлено 1.01 проміле алкоголю (консультативний висновок спеціаліста № 335 від 27.11.2025).
За вказаним фактом начальник Володимирського РВП ГУНП у Волинський області виніс наказ від 01.12.2025 № 461 "Про призначення та проведення службового розслідування".
За результатами проведеного службового розслідування, 10.12.2025 затверджено висновок службового розслідування.
Так, службовим розслідуванням встановлено, що 27.11.2025 за вих. № 150130-2025 до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області надійшов рапорт начальника сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про те, що 27.11.2025 інспектор сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_1 станом на 07.42 год 27.11.2025 не прибула на цільовий інструктаж для отримання вогнепальної зброї та заступання в наряд. В Нововолинський ліцей № 5 Нововолинської міської ради лейтенант поліції ОСОБА_1 мала прибути та виконувати свої безпосередні обов`язки, передбачені посадовою інструкцією о 08.30 год (рекомендований час прибуття до навчального закладу о 08.15 год).
О 08.15 год лейтенант поліції ОСОБА_1 з`явилася до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в однострої поліцейського, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння рук, почервоніння очей та обличчя, нечітка мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Про те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 перебувала на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомила начальника сектору кадрового забезпечення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка запропонувала лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КП "Володимирське ТМО", на що лейтенант поліції ОСОБА_1 добровільно погодилася.
За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ALCOTEST 6820 № ARSL-0121 у лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено 1.01 проміле алкоголю (консультативний висновок спеціаліста № 335 від 27.11.2025).
Крім того, під час службового розслідування встановлено, що за фактом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння оформлено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.11.2025 № 150549-2025.
Дисциплінарною комісією досліджено вказаний акт, складений заступником начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майором поліції ОСОБА_4 , начальником сектору кадрового забезпечення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_3 , начальником сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , та з якого встановлено, що 27.11.2025 о 09.00 год лейтенант поліції ОСОБА_1 перебувала на робочому місці, а саме в м. Володимир, вул. Соборна, із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. Результат позитивний - 1,01 % проміле. Лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлена із змістом акту, що підтверджується її особистим підписом. Наведене підтверджує перебування ОСОБА_1 на робочому місці 27.11.2025 в стані алкогольного сп`яніння. 
В ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 надала дисциплінарній комісії письмове пояснення, в якому зазначила, що вранці 27.11.2025 вона випила ліки, не знаючи, що вони містять спирт ("Барбовал"). Тому при проходженні освідування у Володимирському ТМО, на пристрої драгер виявлено вміст спирту. Просить не звільняти з роботи у зв`язку із необізнаністю і сімейним станом, дітьми, яких виховує самостійно без допомоги. Більше в своєму поясненні ОСОБА_1 нічого не повідомила.
Окрім цього, від лейтенанта поліції ОСОБА_1 , у відповідності до підпункту 2 пункту 2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, на адресу дисциплінарної комісії, письмові листи у формі клопотання про отримання та залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи, не надходили.
Дисциплінарній комісії надані відомість "про ознайомлення особового складу сектору СОБ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з вимогами Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та наказом НПУ від 19.07.2022 № 507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції", та відомість "про доведення до відома особового складу сектору СОБ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області щодо неухильного дотримання вимог службової дисципліни та законності", з якими ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом у вказаних відомостях.
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста № 335 від 27.11.2025 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний - 1,01% проміле. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння також підтверджується відеозаписами з портативного нагрудного відеореєстратора (боді-камери) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, поясненнями, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.11.2025 №150549-2025, письмовим рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та іншими матеріалами.
Службовим розслідуванням встановлено, що на момент вчинення дисциплінарного проступку 27.11.2025 ОСОБА_1 у відпустці чи на лікарняному не перебувала.
Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог пункту 1, 2 частини першої статті 18 "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, текст якої визначений у статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 3, 4, 13, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 17 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" вих. № 10427-2024 від 21.08.2024, до інспектора сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 необхідно застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
На підставі матеріалів службового розслідування, ГУНП у Волинській області видано наказ від 12.12.2025 № 3544/в "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Володимирського РВП ГУНП у Волинській області", пунктом 1 якого до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП у Волинській області від 17.12.2025 № 809о/с "По особовому складу" на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" вирішено звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Не погодившись із зазначеними наказами ГУНП у Волинській області, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини та встановлені обставини справи, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України № 580-VIII від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону № 580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. 
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Так, Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), у частині 1 статті якого визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893).
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
За приписами пункту 4 вказаного Розділу цього Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з пунктом 2 розділу VI цього Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Пунктом 7 Порядку № 893 визначено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.
У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).
Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
За правилами частин першої та четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Також суд враховує, що відповідно до змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у ст. 64 Закону № 580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
За приписами п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VІІІ, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Крім того, Правилами етичної поведінки поліцейських, що затверджені наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 (далі - Правила), передбачено, що поліцейський, під час виконання службових обов`язків, повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного .
Таким чином, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Водночас службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.
Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.
Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.
Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.06.2021 у справі № 815/2705/16, від 22.09.2022 у справі № 420/4977/20, від 25.11.2022 у справах № 815/2705/16, № 420/4977/20 та № 600/1167/22-а.
За обставин цієї справи, наказ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 01.12.2025 № 461 "Про призначення та проведення службового розслідування" виданий за фактом можливих порушень службової дисципліни працівника Володимирського РПВ, а саме перебування поліцейського на службі у стані алкогольного сп`яніння, що могло свідчити про порушення вимог Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підставою для видання вказаного наказу про призначення службового розслідування став рапорт начальника сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 27.11.2025 до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про те, що 27.11.2025 інспектор сектору "Служба освітньої безпеки" Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_1 станом на 07.42 год 27.11.2025 не прибула на цільовий інструктаж для отримання вогнепальної зброї та заступання в наряд. В Нововолинський ліцей № 5 Нововолинської міської ради лейтенант поліції ОСОБА_1 мала прибути та виконувати свої безпосередні обов`язки, передбачені посадовою інструкцією о 08.30 год (рекомендований час прибуття до навчального закладу о 08.15 год). О 08.15 год лейтенант поліції ОСОБА_1 з`явилася до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в однострої поліцейського, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння рук, почервоніння очей та обличчя, нечітка мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини.
Як встановлено проведеним службовим розслідуванням, факт перебування лейтенанта поліції ОСОБА_1 27.11.2025 на службі у стані алкогольного сп`яніння підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 335 від 27.11.2025, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.11.2025 № 150549-2025, складним посадовими особами Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, згідно з яким 27.11.2025 о 09.00 год лейтенант поліції ОСОБА_1 перебувала на робочому місці із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, почервоніння очей, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. Результат алкотестера позитивний - 1,01 % проміле. Лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлена із змістом акту та підписала його.
Під час розгляду справи суд першої інстанції, так само як і колегія судів апеляційної інстанції дослідили відеозапис спірних подій, що мали місце вранці 27.11.2025, з якого можливо побачити, що освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за її добровільною згодою проводилося у медичному закладі КП "Володимирське ТМО" лікарем-терапевтом за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest № 0250, який показав позитивний результат - 1,01 проміле, що чітко зафіксовано на відео. 
Будь-яких заперечень щодо цього позивачка не висловлювала, на проведенні повторного тесту чи дослідженні біоматеріалу з метою визначення наявності/відсутності стану сп`яніння не наполягала, консультаційний висновок спеціаліста № 335 від 27.11.2025 підписала без зауважень.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підтвердження належними й допустимим доказами перебування ОСОБА_1 на робочому місці 27.11.2025 в стані алкогольного сп`яніння.
Водночас охайний вигляд позивачки та її адекватна поведінка, на чому акцентується в апеляційній скарзі, вказаного факту не змінюють. 
Колегія суддів також враховує, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 надала письмові пояснення від 03.12.2025 щодо обставин справи. Були допитані та надали письмові пояснення й інші працівники Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з питань, які охоплювалися предметом службового розслідування, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 .
Також службовим розслідуванням, на основі зібраних та опрацьованих документів встановлено, що відповідно до наказу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 19.05.2025 № 20/в лейтенанта поліції ОСОБА_1 було закріплено за Нововолинським ліцеєм № 5 Нововолинської міської ради, а згідно з доповідною запискою вих. № 139777-2025 від 04.11.2025 поліцейські Служби освітньої безпеки (СОБ) повинні перебувати у навчальних закладах за 15 хв. до початку навчального процесу і до моменту закінчення занять. При цьому інспектор СОБ ОСОБА_1 27.11.2025 мала заступити до несення служби у навчальному закладі о 08:30 год (з режимом роботи до 16:00 год), що підтверджується відповідним списком інспекторів СОБ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за підписом начальника сектору СОБ. 
Таким чином, обґрунтованими є висновки службового розслідування щодо перебування ОСОБА_1 на службі в момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння о 09:00 год 27.11.2025.
Водночас з наявних у матеріалах службового розслідування письмових відомостей вбачається, що особовий склад сектору СОБ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, в тому числі ОСОБА_1 (22.09.2025, 16.10.2025, 03.11.2025) неодноразово під підпис інформувалися про необхідність неухильного дотримання вимог службової дисципліни та законності при здійсненні службової діяльності.
Крім того, в ході службового розслідування також отримано службову характеристику на ОСОБА_1 , яка враховувалася при визначенні виду дисциплінарного стягнення.
Відтак колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем процедури службового розслідування. Таке розслідування проведено у визначений законодавством строк, повно, всебічно та об`єктивно. Переконливих даних, які б свідчили про інше судом не здобуто та позивачкою не надано.
Ключовий аргумент позовної заяви, який також є визначальним доводом апеляційної скарги полягає у тому, що позивачка заперечує сам факт перебування 27.11.2025 у стані алкогольного сп`яніння в момент освідування, стверджує, що алкогольних напоїв не вживала, а позитивний результат алкотестеру обумовлений тим, що незадовго до цього, через погане самопочуття, позивачка прийняла спиртовмісний лікарський засіб - "Барбовал". У своїх письмових поясненнях від 03.12.2025 позивачка повідомила про це дисциплінарну комісію, яка, однак, цієї обставини не врахувала та безпідставно ототожнила поняття алкогольного сп`яніння, тобто фізіологічного стану організму, пов`язаного з наявністю дози алкоголю у крові, зі станом наявності фіксованого алкоголю в ротоглотці особи, що насправді є різними явищами.
Оцінюючи такий аргумент позивачки колегія суддів не вважає за необхідно вдаватися до аналізу можливих побічних ефектів від вживання вказаного препарату та припущення про те, що його вживання особою безпосередньо перед проведення перевірки на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру могло вплинути на об`єктивність отриманого результату, на чому особливо наголошується в апеляційній скарзі.
По-перше, колегія суддів виходить із того, що покликання позивачки на вживання незадовго перед алкотестом, цього лікарського засобу не підтверджується жодних доказами: прямими або навіть опосередкованими.
По-друге, матеріали справи містять відеозапис процедури огляду, з якого чітко вбачається, що позивачка під час спілкування з лікарем та посадовими особами відповідача жодним словом не згадала про вживання будь-яких ліків, хоча усвідомлювала, що здійснюється обстеження на визначення наявності чи відсутності у неї стану сп`яніння.
По-третє, стан сп`яніння позивачки встановлено офіційним висновком лікаря медичного закладу, який є чинним та не спростованим. Також цей факт доводиться актом огляду на стан сп`яніння, який позивачка підписала без зауважень чи застережень.
Колегія суддів враховує, що під час службового розслідування позивачка жодними доказами не підтвердила свої пояснення щодо вживання лікарського препарату і не заявляла перед дисциплінарною комісією клопотань про витребування додаткових доказів.
Не надано стороною позивача таких доказів і під час розгляду справи. Водночас за приписами статті 242 КАС України рішення суду має бути законним та обґрунтованим, що виключає можливість суду будувати своє рішення на припущеннях сторони за повної відсутності доказів. 
Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, однак слід враховувати і вимоги частини першої статті 77 цього Кодексу, згідно із якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
У зв`язку із цим та враховуючи вимоги таких принципів адміністративного судочинства, як змагальність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, позивачка не може звільнятися від обов`язку доказування, стверджуючи про вживання лікарського препарату перед проведення огляду на стан сп`яніння. 
Подібний висновок щодо наявності у позивача обов`язку доказування окремих фактів та обставин, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 9901/166/21. 
Втім, позивачкою не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу, які б підтверджували не лише факт вживання нею препарату "Барбовал", а й взагалі наявність медичних показань для його застосування.
При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта на лист КП "Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Волинської обласної ради від 22.01.26 № 106/1.11.
З вказаного листа вбачається, що 23.12.2025 о 05 год 25 хв був здійснений виклик до ОСОБА_1 за адресою місця проживання та встановлений попередній діагноз -"гіпертензивний криз неускладнений". У зв`язку з цим надана медична допомога, назви, дози та шляхи введення лікарських засобів зазначені в карті виїзду, що додається.
Тобто, вказаний доказ стосується фіксації стану здоров`я позивачки на момент огляду лікарями 23.12.2025 і ніяк не пов`язаний зі спірними подіями, що відбувалися 27.11.2025.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що, як видно із наявних у справі відеозаписів, тестування на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" позивачка проходила добровільно, без примусу і з результатами освідування була ознайомлена невідкладно. Після завершення медичного огляду, оформлення консультативного висновку лікаря та складання акта, позивачка жодним чином не виявила незгоди з їхніми результатами, а також не ініціювала проведення повторного тестування (зокрема, через певний проміжок часу або після ополіскування ротової порожнини для виключення залишків будь-яких речовин), не заявила клопотання про відбір біологічних матеріалів (крові чи сечі) для проведення більш ретельного лабораторного дослідження та не вчинила жодних інших дій, які б свідчили про намагання спростувати фіксований стан сп`яніння. Навпаки, позивачка без жодних застережень підписала акт огляду, що процесуально засвідчує її повну згоду з виявленими результатами безпосередньо в момент фіксації правопорушення.
Таким чином, беззастережне підписання акту огляду в сукупності з пасивністю особи на місці події підтверджує, що поведінка позивачки після ознайомлення з результатами тесту повністю суперечить її теперішнім судовим доводам та покликання на вживання лікарського засобу "Барбовал" є виключно запізнілою тактикою захисту з метою уникнення відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок.
Відтак колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, який критично поставився до пояснень позивачки в цій частині, визнавши їх непідтвердженими та суперечливими.
Окремі недоліки акту огляду, на які звертає увагу апелянт, не дають підстав вважати цей доказ недопустимим, так само як і не спростовують зафіксованого цим актом факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
Колегія суддів наголошує, що положення статей 8, 18 Закону України "Про Національну поліцію", а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, у силу своїх службових обов`язків поліцейський зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції.
У постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 240/2677/20, від 17.06.2021 у справі № 804/6242/17, від 12.05.2022 у справі № 260/1/19, від 26.06.2022 у справі № 2240/2329/18, від 14.07.2022 у справі № 520/1795/19 зазначено, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.
Допущення такого проступку, як перебування на робочому місці (на службі) у стані алкогольного сп`яніння безперечно впливає на авторитет Національної поліції як суб`єкта публічного права з притаманними йому функціями та роллю у суспільстві.
Згідно із абзацами першим, другим пункту 1 розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У висновку службового розслідування до рекомендації керівнику щодо обрання виду дисциплінарного стягнення наведено відомості, які характеризують позивача та її попередню службову діяльність (службова характеристика безпосереднього керівника). Водночас дисциплінарною комісією встановлено, що обставини, які пом`якшують вчинення дисциплінарного проступку позивачем, відсутні. Обставинами, що обтяжують проступок, визначила перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння.
За змістом висновку службового розслідування, вивченням причин і умов, що сприяли згаданим вище порушенням службової дисципліни з боку позивачки, встановлено, що вони стали можливими внаслідок її попередньої поведінки, ставлення до виконання службових обов`язків. При цьому враховано, як це передбачено чинним законодавством, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Відтак за результатами службового розслідування дисциплінарною комісію запропоновано застосувати до лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, вважавши такий захід пропорційним тяжкості скоєного поліцейським проступку. 
Частиною сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За приписами частини третьої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізовуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Дисциплінарним статутом не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.
Поряд з цим статтею 29 Дисциплінарного статуту окремо визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану: у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею; дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції; дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, які передбачені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 та від 19.05.2022 у справі № 480/4079/18.
З огляду на проаналізовані вище правові норми та встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного проступку, які знайшли своє підтвердження під час розгляду цієї справи, суд першої інстанції обґрунтованого погодився з висновками дисциплінарної комісії, що ОСОБА_1 порушила службову дисципліну, що виразилось у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків 27.11.2025, що є грубим дисциплінарним проступком, несумісним із подальшим проходженням служби в Національній поліції України. 
Крім того, правильним є висновок суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.
Доводи апелянта окремо або у сукупності зазначеного висновку суду не змінюють. 
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведені вище мотиви, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на результат апеляційного перегляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бурда Дмитро Петрович, залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі № 140/1267/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | П. І. Сало
судді | | Т. М. Димарчук
| | Р. М. Москаль
Повне судове рішення складено 04.09.26