єдиний унікальний номер справи 531/1117/26
номер провадження 2/531/968/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Герцова О. М.,
за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через представника, звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову зазначає, що послуги надавались за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до встановлених тарифів. За період з 01.04.2021 року по 01.02.2026 року за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 7114,27 грн. Крім того, вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми. Просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 8999,55 грн та судовий збір в розмірі 3328,00 грн.
Ухвалою судді від 11.05.2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
09.06.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій просив застосувати норми законодавства відносно строків позовної давності при вирішенні даного спору. Крім того, вказує, що між сторонами по справі відсутні будь – які договірні відносини, в зв`язку з чим, просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. А також зазначає, що станом на дату подання позову позивач уже декілька років взагалі не надає послуги з теплопостачання в будинку АДРЕСА_2 . 
Від представника позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. 
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, причини неявки невідома.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, зареєстрованого в реєстрі №303 від 01.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба А.Ф., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2026 №465013045.
З розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_4 , складеного позивачем, вбачається, що за період з 01.04.2021 по 01.02.2026 за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 7114,27 грн. 
Також, згідно наданого розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми боргу за вказано адресою, за період з травня 2021 року по лютий 2026 року, за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилась заборгованість в сумі 448,70 грн.
Відповідно до наданого розрахунку інфляційних збитків від простроченої суми боргу за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , за період з червня 2021 року по січень 2026 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилась заборгованість в сумі 1436,58 грн.
З Пояснення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо обсягів теплової енергії на потреби опалення приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (опалювальна площа квартири 33,6 кв.м) вбачається, що у житловому будинку за вказаною адресою підприємством надавалася послуга постачання теплової енергії до жовтня 01.10.2022. Відповідного до письмового звернення КП «Карлівка Новатор» надання послуги з постачання теплової енергії припинено з 01.10.2022. Вузол комерційного обліку теплової енергії у житловому будинку встановлено з 01.02.2022.
Згідно з Актом №60 від 26.10.2022 у складі комісії представників ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та КП «Карлівка Новатор» 26 жовтня 2022 року о 10 год 00 хв. було проведено відключення від централізованої системи опалення житлового будинку АДРЕСА_2 . Відключення проведено шляхом влаштування розриву трубопроводів в підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , запірну арматуру в ТК-16 на відгалуженні до зазначеного будинку опломбовано. Встановлено пломби. З початку опалювального сезону 2022 – 2023 років теплоносій на будинок не подавався.
Відповідно до Акту прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії №1380Ж загальнобудинковий вузол комерційного обліку теплової енергії прийнято на абонентський облік з 01 лютого 2022 року по 28 січня 2026 року. 
Взаємовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, що діяла до 01.05.2022, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від №830 від 21.08.2019 та іншими нормативно – правовими актами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні, колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Отже, в розумінні п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води.
Основним напрямком господарської діяльності ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води споживачам категорії населення, які, відповідно до норм вказаного вище Закону, віднесені до комунальних.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
За приписами пункту 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22.
За приписами п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово – комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. При цьому, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
01 жовтня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021, якою затверджено типові публічні договори приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Текст договору на послугу з постачання теплової енергії розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua/.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Станом на 01.12.2021 співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії.
Виходячи з викладеного, взаємовідносини між співвласниками багатоквартирного будинку за вказаною адресою та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» врегульовано індивідуальними договорами про надання послуги з постачання теплової енергії, які є публічними договорами приєднання і опубліковані на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua/.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:
плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Нормами пункту 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, встановлено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.
З 01.12.2021 нарахування за послугу з постачання теплової енергії для потреб населення проводиться за двоставковим тарифом, що складається з: 
умовно – змінної частини двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (сплачується в опалювальний період);
умовно – постійної частини двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (сплачується щомісячно протягом року).
У житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вузол комерційного обліку теплової енергії встановлено з 01.02.2022, тому відповідно до роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України до 01.02.2022 загальний обсяг спожитої послуги з постачання теплової енергії розраховувався за тепловим навантаженням будинку з урахуванням фактичної кількості годин постачання теплової енергії та фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря. 
Згідно з п. 55 постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання визначається за показниками типових або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти. 
Враховуючи, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не надавалась проектна документація на житловий будинок АДРЕСА_2 , для розрахунку теплового навантаження були використані питомі витрати теплової енергії на потреби опалення, що відображені в техніко – економічних розрахунках теплотехнічних характеристик огороджуючих конструкцій енергетичного паспорта еталонного будинку по АДРЕСА_5 , розробленого атестованим аудитором.
З 01.02.2022 розподіл та нарахування плати за спожиті послуги підприємством проводилися відповідно до положень Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово – комунального господарства України №315 від 22.11.2018.
Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які:
-введені в дію з 01 грудня 2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»;
-введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року;
-введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго»;
-введені в дію з 01 жовтня 2023 року рішенням Полтавської обласної ради від 28.07.2023 № 669 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго», зі змінами, внесеними рішенням Полтавської обласної ради від 26.09.2023№687;
-введені в дію з 01 жовтня 2024 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.08.2024 № 854 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго»;
Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/.
Відповідно до пункту 32 зазначеного Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно протягом року.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Підпунктом 3 пункту 41 Договору врегульовано, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
Пунктом 34 Договору встановлено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Розмір плати за надані послуги становить:
- за послугу постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1332,52 грн/Гкал (протягом опалювального періоду); умовно-постійна частина плати 296,64 грн. (щомісячно протягом року); плата за абонентське обслуговування - 20,20 грн (до 01.02.2022), 29,38 грн (з 01.02.2022). 
З Розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_6 вбачається, що за період з 01.04.2021 по 01.10.2022 (дату припинення постачання теплової енергії), за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 7114,27 грн, з 01.10.2022 нарахування не здійснювалися. 
Отже, відповідач, порушив умови договору в частині покладених на нього зобов`язань оплачувати надані послуги за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. 
Окрім цього, позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заявлено вимогу про стягнення трьох процентів та інфляційних втрат за період з 21.05.2021 по 01.02.2026.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
У разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17).
Тобто, на дані правовідносини також поширюється норма статті 625 ЦК України, а тому позивач має законне право на стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних. 
За період з 21.05.2021 по 01.02.2026 нараховано індекс інфляції в сумі 1 436,58 грн. та 3% річних в сумі 448,70 грн, що підтверджується розрахунками, які не спростовані відповідачем.
Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та здійснив постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_4 , водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив вартість наданих послуг у повному обсязі за період з 01.04.2021 по 01.10.2022, чим порушив вимоги Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування строку позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг та утримання паркінгу і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону № 1875-IV). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону № 2189-VIII).
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону № 1875-IV). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону № 2189-VIII).
Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року, у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), та узгоджується з висновками, викладеними у постанові КЦС ВП від 30.04.2025 у справі №757/64234/21-ц (провадження №61-2908св25).
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу, що узгоджується зі змістом указаної постанови Великої Палати Верховного Суду.
Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.
Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу (постанова Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15).
У Постанові КЦС ВС від 14.03.2018 у справі № 464/5089/15 викладено правову позицію про початок перебігу позовної давності залежно від виду вимоги. Тлумачення частини першої та п`ятої статті 261 ЦК свідчить, що потрібно розрізняти початок перебігу позовної давності залежно від виду позовних вимог. Вимога про визнання правочину недійсним відрізняється від вимоги про виконання зобов`язання не лише по суті, а й моментом виникнення права на захист. Для вимоги про визнання правочину недійсним перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про вчинення цього правочину. Натомість для вимоги про виконання зобов`язання початок перебігу позовної давності обумовлюється виникненням у кредитора права на вимогу від боржника виконання зобов`язання. Тому положення частини п`ятої статті 261 ЦК застосовуються до вимог про виконання зобов`язання, а не до вимог про визнання правочину недійсним.
Отже, позивач мав довідатися про порушення своїх прав після не отримання від споживача оплати за надані комунальні послуги в установлені законом строки, тобто 21 числа наступного місяця за місяцем, в якому такі послуги були надані. 
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верхового Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), №522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі №2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі №712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129)).
З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2021 по 01.02.2026 в розмірі 7114,27 грн., яка фактично виникла та нарахована з 01.04.2021 по 01.10.2022, тобто по дату припинення надання послуги з постачання теплової енергії. 
Суд враховує, що позивач звернувся до суду з позовом 06.05.2026 року.
Суд також враховує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.
З огляду на викладене, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго» із даною позовною заявою та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01.04.2021 по 01.10.2022, строк позовної давності, в межах якого позивач мав звернутися до суду за захистом свого права, сплинув. 
Оскільки відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, то у позовних вимогах про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії слід відмовити у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.
В позові відмовлено, тому судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 гривень залишаються за позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» і відшкодуванню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, та керуючись статтями 10, 11, 12, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В позові Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов