Справа №295/4018/26
Категорія 71
2/295/3022/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Перекупки І.Г., при секретарі Городнюк Є.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Кравчук І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, - 

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог вказав, що його рідний брат, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був одружений з відповідачкою по справі. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сім`я брата проживала в будинку його, ОСОБА_1 батька по АДРЕСА_1 , про що свідчать додані до позову копії свідоцтв про народження та будинкова книга. Він, ОСОБА_1 працював у Польщі до початку війни, повернувся в м. Львів (до місце реєстрації в ТЦК) звідки на початку березня 2022 р. був призваний на службу до ЗС України. В районі бойових дій отримав поранення, тривалий час лікувався в шпиталях. В червні 2022 року повернувся в м. Житомир. З часом отримав ІІІ групу інвалідності, як учасник бойових дій . Зареєструвався в будинку батька и став проживати разом з батьком, братом та його трьома синами, які на той час усі були неповнолітні. Від брата йому стало відомо, що його дружина - відповідачка по справі з квітня 2019 р. покинула його та дітей и виїхала з іншим чоловіком та припинила з ними спілкування. 
Його, ОСОБА_1 брат, ОСОБА_3 був призваний до лав ЗС України в серпні 2025 року а 23 грудня 2025 року він отримав сповіщення № 1675, що його брат зник безвісті під населеним пунктом Покровськ Донецької області. Після призову брата до лав ЗС України, всі обов`язки по утриманню дітей лягли на нього, ОСОБА_1 і до теперішнього часу.
Щодо дітей, то ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час направлення позову досягли повноліття. Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 то він являється неповнолітнім та потребує опіки та піклування.
Щодо відповідачка, то ОСОБА_2 жодним чином не піклувалася дітьми і на теперішній час не піклується долею ОСОБА_7 . Не виявляє зацікавленості його подальшою долею, не цікавиться його успіхами чи станом здоров`я. Вона не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання та підготовку до самостійного життя. Зокрема, відповідачка не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їхнього нормального розвитку, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей. Вона не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. На час слухання справи склалися умови, які шкодять інтересам дитини.
ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків, не беручи жодної участі у вихованні та утриманні ОСОБА_7 . Усі питання, пов`язані з вихованням, вирішуються ним ОСОБА_1 самостійно, без її підтримки. Фактично, ОСОБА_7 проживають з ним, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перебувають на повному його утриманні та вихованні. 
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
Він, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою позбавлення матері (відповідача), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав та самостійного вирішення важливих питань, які стосуються життя дитини, а саме встановлення опіки над  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постановка на облік до сімейного лікаря тощо.
У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином.
Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Судом встановлено.
Згідно з свідоцтвом про народження, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками дитини вказані  ОСОБА_3 таОСОБА_2 . (а. с. 30)
Зі змісту довідки про реєстрацію місця проживання особи  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а. с. 30 (зворот).
Згідно з висновком виконавчого комітету Житомирської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 878 від 01.07.2026) «…вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина,  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 118).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного Кодексу України (далі СК України). Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені позивачем ОСОБА_1 обставини про умисне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків є підставою для позбавлення її,ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських обов`язків відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.
На підставі ст. 150, ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, п. п. 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 331, 20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється - з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2026.

Суддя І.Г. Перекупка