Справа № 489/3879/26 
Провадження № 2-а/489/50/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Бородіною В.Ю.,
за участі:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Тимошенка О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:
В травні 2026 року ОСОБА_1 із використанням системи «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, відповідно до якого просить суд: 
поновити строк на оскарження постанови серії ЕНА № 7068608;
визнати протиправним та скасувати рішення УПП в Миколаївській області № 245/41/16/01-2026 від 01.05.2026 в частині направлення матеріалів справи на новий розгляд; 
скасувати постанову серії ЕНА № 7068608 від 22.04.2026;
провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити;
стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.04.2026 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7068608, відповідно до якої він начебто керував транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_1 , 22.04.2026 о 13:08 год. в м. Нова Одеса по вул. Центральна, 376, здійснив проїзд через розмітку 1.16.3, де заборонено здійснювати проїзд через неї, чим порушив п. 11 ПДР, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного правопорушення заперечує. Посилається на те, що постанова не відповідає обставинам справи, винесена із порушенням вимог чинного законодавства. 
Позивач вказує на те, що за результатами розгляду його скарги начальником УПП в Миколаївській області було прийнято рішення № 245/41/16/01-2026, яким постанову скасовано а матеріали справи направлено на новий розгляд. Вважає рішення в частині направлення на новий розгляд протиправним, а справу такою, що підлягає закриттю. У рішенні від 01.05.2026 відповідач прямо визнав, що інспектор невірно зазначив місце вчинення правопорушення, невірно здійснив кваліфікацію та вказав дорожню розмітку 1.16.3, яка на даній ділянці дороги взагалі відсутня. Також відповідач визнав, що у постанові міститься посилання на нагрудний відеореєстратор № 474544, на якому відсутня фіксація порушення. ОСОБА_1 вказує на та, що скасування відповідачем оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд є намаганням усунути істотні порушення, допущені при складанні постанови, і протиправно притягнути його до адміністративної відповідальності. 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду. 
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2026 поновлено позивачу строк на звернення до суду; відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 
17.03.2025 на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що під час несення служби на блокпосту «Баштан» за адресою автодорога Н-11, 263 км, 03.03.2025 поліцейськими було зупинено транспортний засіб Lanos, державний номер НОМЕР_2 , з передніми габаритними вогнями блакитного кольору, що не відповідає вимогам п. 6.1.5 та таблиці 1 ДСТУ № 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану», в якому зазначено, що передній габаритний ліхтар має бути білого кольору, тим самим порушено вимоги п.п. 34.4.33.а) ПДР України. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення. Будь-яких клопотань від водія під час розгляду справи не надходило. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписами з нагрудного відео реєстратора працівника поліції, долученого до відзиву. Зі змісту даного відеозапис вбачається, що водієм не заперечувався факт зміни забарвлення габаритних ліхтарів, видно їх блакитний колір та встановлено, що працівником поліції дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
22.05.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в частині скасування постанови ЕНА № 7068608 від 22.04.2026 закрити провадження, в іншій частині позовних вимог — відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом. Проте під час перевірки було встановлено, що місце вчинення правопорушення, визначене у постанові, не відповідає фактичному. Також інспектором було невірно здійснено кваліфікацію правопорушення, та помилково зазначено дорожню розмітку 1.16.3, яка відсутня на вказаній ділянці дороги. Крім того, помилково зазначено час вчинення адміністративного правопорушення. Окрім викладеного, в ході перевірки було встановлено, що технічний засіб, яким проводилась фіксація порушення, в фабулі постанови серії ЕНА № 7068608, зазначено нагрудний відеореєстратор № 474544. Однак, на даному відео відсутня фіксація порушення, наявна лише розмова з водієм та розгляд справи. Відомості про технічний пристрій, яким було зафіксовано вчинене правопорушення, у постанові відсутня. Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, постанову серії ЕНА № 7068608 від 22.04.2026 було скасовано, матеріали справи направлено на новий розгляд. Вказане в повному обсязі відповідає положенням діючого законодавства. 
25.05.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно якого він наполягає на задоволенні позовних вимог і спростовує заперечення відповідача проти позову. Наполягає на тому, що неприпустимим є врахування при розгляді справи про адміністративне правопорушення відеозапису невідомого походження, який виконано на невідомий пристрій і посилання на який не містить в постанові, який не було досліджено при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 
27.05.2026 від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої він просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо проведення нового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а також приймати будь-які рішення за результатами такого розгляду. 
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2026 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову — відмовлено. 
28.05.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про витребування доказів по справі, відповідно до якого він просить суд витребувати у відповідача наступні докази:
- відеозапис події від 22.04.2026 у первинному (не редагованому) вигляді, що містить повний хронометраж спілкування та фіксації порушення; 
- письмові відомості із зазначенням повної назви, марки, моделі та інвентарного номера технічного пристрою, яким здійснювалась фіксація; 
- належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують легітимність пристрою: технічний паспорт, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу, дійсні станом на 22.04.2026;
- докази перебування вказаного технічного засобу на балансі Управління патрульної поліції в Миколаївській області станом на 22.04.2026; 
- відомості щодо точного місця та часу проведення зйомки, підтверджені метаданими файлу;
- копію наказу або розпорядження, яким визначено маршрут патрулювання екіпажу та повноваження посадової особи, що склала постанову, на використання вказаного технічного засобу під час виконання службових обов`язків 22.04.2026.
08.06.2026 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмету позову, згідно якої він просить суд вважати предметом оскарження також постанову серії ЕНА № 7320493 від 05.06.2026; витребувати у відповідача письмові докази по справі та долучити докази по справі. 
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2026 суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
У відповідності до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 16.07.2026 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову; витребувано у відповідача всі письмові та відео- фотодокази, які слугували підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесення постанови серії ЕНА № 7320493 від 05.06.2026.
23.07.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, про винесенні постанови серії ЕНА № 7320493 від 05.06.2026 усунуто недоліки, які містились у попередній постанові, яку було скасовано, зокрема в ній міститься посилання відеодоказ — “відео порушення даного водія”. 
31.07.2026 від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої він спростовує заперечення відповідача проти позову. Позивач вказує на протиправність нової постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки при її складанні фактично було змінено всі обставини справи — місце вчинення правопорушення, час вчинення правопорушення, суть вчиненого правопорушення, а також його кваліфікацію. 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Тимошенко О.С. в задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7068608, вбачається, що 22.04.2026 о 13:08:06 год. на в м. Нова Одеса, вул. Центральна (Леніна), 376, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив проїзд через розмітку 1.16.3, де заборонено здійснювати проїзд через неї, БК-474544, чим порушив п. 11. ПДР – Порушення забор. виїзду на трамв. колію зустріч. напрямку відокрем. нід проїз. част. трамв. колії та розділ. смугу. 
Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.
Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
При цьому п. 11 Правил дорожнього руху України має 14 підпунктів. Який саме було порушено ОСОБА_1 в оскаржуваній постанові не визначено. 
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заперечуючи проти вказаної постанови та, зокрема, вказуючи на те, що в м. Нова Одеса відсутні трамвайні колії, позивач ОСОБА_1 22.04.2026 звернувся зі скаргою на постанову серії ЕНА № 7068608 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції. 
Згідно рішення начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції від 01.05.2026 постанову серії ЕНА № 7068608 від 22.04.2026, винесену відносно ОСОБА_1 - скасовано, матеріали справи направлено на новий розгляд. При цьому при розгляді скарги ОСОБА_1 при винесенні даного рішення було встановлено наступні обставини:
-під час перегляду та аналізу відеозапису з автомобільного відеореєстратору, наданого інспектором в якості доказу вчиненого правопорушення,вбачається, що автомобіль Mercedes-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_1 на ділянці автомобільної дороги загального користування Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв (через Вознесенськ)» км 185+700 м (в`їзд до м. Нова Одеса з боку с. Троїцьке) перетнув дорожню розмітку 1.16.1 «Позначає острівці, що розділяють транспортні потоки протилежних напрямків» ПДР України та прямо проїхав напрямний острівець;
-з відеозапису руху автомобілю вбачається наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;
-в ході перевірки було встановлено, що як технічний засіб, яким проводилася фіксація правопорушення, в фабулі постанови серії ЕНА № 7068608 зазначено нагрудний відео реєстратор № 474544. Однак на даному відео відсутня фіксація порушення, наявна лише розмова з водієм та розгляд справи. Відомості про технічний прилад, яким було зафіксовано правопорушення, в постанові відсутні;
-інспектором невірно зазначено місце розгляду справи та місце вчинення правопорушення, адреса м. Нова Одеса, вул. Центральна, біля буд. 376, не відповідає дійсності;
-інспектором невірно здійснено кваліфікацію вчиненого правопорушення та зазначено дорожню розмітку 1.16.3, яка відсутня на вказаній ділянці дороги. 
У відповідності до повідомлення Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції від 22.05.2026 ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами розгляду його скарги постанову серії ЕНА № 7068608 від 22.04.2026 скасовано; у зв`язку з допущеними порушеннями до працівника УПП в Миколаївській області ДПП застосовано заходи дисциплінарного впливу. 
05.06.2026 інспектором УПП в Миколаївській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7320493, відповідно до якої вбачається, що 22.04.2026 о 13:05 год. в м. Нова Одеса, траса км 185+700 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Citan, д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Благовіщенське-Миколаїв (через Вознесенськ) в`їзд до м. Нова Одеса з боку с. Троїцьке, та перетнув дорожню розмітку 1.16.1 ПДР України та проїхав напрямний острівець прямо,чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР України, зафіксовано на БК-474544, 470253, та відео порушення даного водія, чим порушив п. 8.5.1 ПДР – порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. 
Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. 
Згідно п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно із приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З матеріалів справи (рішення про скасування постанови серії ЕНА № 7068608) вбачається, що факт руху автомобіля, яким керував позивач, підтверджується відеозаписом, здійсненим за допомогою автомобільного відеореєстратора працівника поліції, долученим представником відповідача до відзиву на позовну заяву. Разом з тим, наявність такого доказу не відображено в оскаржуваній постанові, зокрема у графі 7 «До постанови додаються», із вказівкою на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено таку відеофіксацію. В фабулі оскаржуваної постанови міститься посилання на «відео порушення даного водія». Яким пристроєм здійснено вказане відео не встановлено. 
В свою чергу, суд вважає на необхідне зазначити наступне. 
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:
дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;
транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);
технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
розмір штрафу та порядок його сплати;
правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;
відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).
Проте в оскаржуваній постанові не міститься не лише будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення, а й взагалі відомостей про ідентифікуючі відомості такого відеозапису.
Таким чином, вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. 
Окрім викладеного, судом встановлено, що фактично після скасування першої постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, яку було скасовано рішенням начальника Управління патрульної в Миколаївській області, інспектором після подальшого повторного розгляду справи винесено постанову серії ЕНА № 7320493 зі зміненими фактичними обставинами. А саме було змінено наступні відомості: 
-місце вчинення адміністративного правопорушення;
-час вчинення адміністративного правопорушення;
-повністю змінено фабулу вчиненого адміністративного правопорушення, в тому числі визначення пункту правил дорожнього руху, який начебто був порушений ОСОБА_1 ;
-змінено кваліфікацію вчиненого адміністративного правопорушення з ч. 2 ст. 122 КУпАП на ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
При цьому суд наголошує на тому, що КУпАП не передбачає можливості скасування постанови про адміністративне правопорушення органом, який її виніс, із подальшим повторним розглядом справи про адміністративне правопорушення та винесенням нової постанови зі зміненими обставинами. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
В зв`язку із викладеним, суд погоджується із доводами позивача про те, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 7320493 від 05.06.2026 винесено з порушена вимог діючого законодавства і підлягає скасуванню. 
Постанова про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій.
Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Вимоги вказаних правових норм не були дотримані працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови.
Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності та скасування постанови серії ЕНА № 7320493.
При цьому, на переконання суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправним і скасування рішення УПП в Миколаївській області № 245/41/16/01-2026 від 01.05.2026 в частині направлення матеріалів справи на новий розгляд – виходячи з наступного. 
У відповідності до положень ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом при розгляді справи № 266/3228/16-а у постанові від 31.10.2019. 
Враховуючи викладене, судом встановлено, що при розгляді скарги ОСОБА_1 та при винесенні рішення від 01.05.2026 про скасування постанови і направлення справи на новий розгляд Управління патрульної поліції в Миколаївській області діяло у відповідності до вимог діючого законодавства та наданих йому повноважень. За таких обставин в цій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити. 
Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов ОСОБА_1 в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено, при цьому в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовлено, то з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати в сумі 665,60 грн.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд –

вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити частково. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7320493 від 05.06.2026 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 .
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
В задоволенні іншої частини вимог – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач:Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.
Повний текст рішення складено 17.08.2026.

Суддя Г.А. Микульшина