Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/3942/26
Провадження № 3/332/1023/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2026 м. Запоріжжя
Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Якубіної Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні), 
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя та його заступник, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).
Згідно з рішенням сесії Запорізької міської ради від 07.12.2022 року № 134 ОСОБА_1 включено до списку присяжних Ленінського районного суду м. Запоріжжя, з числа громадян, які відповідають вимогам до присяжного, встановленим ст. 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дали згоду бути присяжними та постійно проживають на території, на яку поширюється юрисдикція відповідного суду на 3 роки.
Згідно з листом Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2026 № 01-35/6/2026 протягом 2025 року ОСОБА_1 була залучена до здійснення правосуддя у складі суду.
Відповідно до рішення сесії Запорізької міської ради від 19.11.2025 року № 32 «Про затвердження списків присяжних» після спливу 3-річного строку виконання повноважень ОСОБА_1 було виключено зі списку присяжних Дніпровського районного суду м. Запоріжжя. Рішення сесії Запорізької міської ради від 07.12.2022 року № 134, від 05.03.2025 № 48 визнані такими, що втратили чинність.
Таким чином, присяжна Дніпровського (Ленінського) районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 відповідно до п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань корупції. 
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»: «Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями».
Декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. З Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. З Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Таким чином, у ОСОБА_1 після припинення обов`язків присяжної Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з 20.11.2025 виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні» протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності, а саме до 20.12.2025.
Проте, встановлено, що згідно з відомостями Реєстру НАЗК ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні» шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua лише 26.03.2026 року, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, колишня присяжна Дніпровського (Ленінського) районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні». 
Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винуватою у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнала та пояснила, що несвоєчасне подання декларації сталося внаслідок добросовісного помилкового переконання, що подана вчасно щорічна декларація повністю закриває зобов`язання з подання декларації у зв`язку із звільненням посади присяжної, а також через збіг тяжких сімейних обставин. 
Заслухавши учасників справи, перевіривши докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить такого висновку.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.05.2026 № 144, поясненнями ОСОБА_1 від 14.05.2026, копією декларації ОСОБА_1 від 26.03.2026, копією листа Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2026 № 01-35/6/2026, копією рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 134 «Про затвердження списків присяжних», копією рішення Запорізької міської ради від 05.03.2025 № 48, копією рішення Запорізької міської ради від 19.11.2025 № 32, копією згоди ОСОБА_1 на зарахування до списку присяжних від 01.08.2022, копією повідомлення про встановлені Законами України «Про запобігання корупції», «Про судоустрій та статус суддів» обмеження, права, обов`язки та гарантії присяжних, підписаного ОСОБА_1 01.08.2022, копією листа Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2026 № 01-35/7/2026 та іншими матеріалами справи.
За встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 при зазначених вище обставинах скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні». 
Вказані вище факти її вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.
Виходячи з положень статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до ОСОБА_1 , суд виходить з такого.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, суд визнає щире розкаяння винної.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у ході розгляду справи судом не виявлено.
Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також ступінь вини та відомості про особу правопорушника, майновий стан, і вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу.
З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_1 мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу, а саме п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, статтями 245, 283, ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, стягнувши штраф на користь держави (номер рахунку (IBAN): UA558999980313060106000008479, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 665,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.

Суддя         У. В. Блажко