Справа № 504/2538/26 
Номер провадження 3/504/1109/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
До Доброславського районного суду Одеської області, повторно, після дооформлення на виконання постанови Доброславського районного суду Одеської області від 08.06.2026 року, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відносно якої державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Ровніним Д.А. 28.05.2026 року складений протокол № 001930 про адміністративне правопорушення передбачене ст.91 КУпАП. 
З протоколу про адміністративне правопорушення № 001930 від 28.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 о 10.00 год. 28.05.2026 здійснювала випасання крупної рогатої худоби (корови) в кількості 13 одиниць в межах Національного природного парку «Куяльницький» біля с. Корсунці Красносільської територіальної громади Одеського району Одеської області, за координатами 46.35 «01», 30.45 «36». Ліміти на випасання худоби в межах Національного природного парку «Куяльницький» у 2026 році не затверджувались. Дозволи на випасання худоби в межах Національного природного парку «Куяльницький» не видавались у 2026 році. Межі Національного природного парку «Куяльницький» визначаються відповідно ст. 7 Закону України «Про природно – заповідний фонд України», своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення передбачене ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за що передбачена ст. 91 КУпАП.
Відповідно до постанови суду від 08.06.2026 судом було встановлено, що матеріали адміністративної справи не містять Проєкту створення парку, інформації щодо меж території парку, встановлених в натурі, інформації щодо передачі парку «Куяльницький» земель на баланс у постійне користування із внесенням їх до кадастрового реєстру матеріали справи також не містять. Відсутня інформація про державну реєстрацію обмежень (лімітів, заборон на використання земель як пасовищ), встановлених на території парку. 
На виконання постанови суду Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) надано лист -роз`яснення № 3121/4.5 від 22.06.2026, згідно якого повідомлено, що Національний природний парк «Куяльницький» створений Указом президента України від 01.01.2022 № 3/2022.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно із ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» випасання худоби на території природно-заповідного фонду може здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.
Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.
Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) вважає наявною об`єктивну сторону ст. 91 КУпАП яка виражається в діях ОСОБА_1 , а саме: здійсненні в межах природно-заповідного фонду випасання великої рогатої худоби (корів) у кількості 13 голів в незалежності від права власності на худобу без дозволу (ліміту), що підтверджується фотофіксацією, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 розрахована заподіяна майнова шкода у розмірі 105 861, 60 грн. яку Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу просить стягнути.
До суду для розгляду в якості доказів надано та судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення № 001930 від 28.05.2026; фотофіксація корів; копія листа від 29.05.2026 № 2752/4.5 про направлення копії протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 ; розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного випасання крупної рогатої худоби на території Національного природного парку «Куяльницький» гр. ОСОБА_1 28.05.2026; збільшений фрагмент карти-схеми меж Національного природного парку «Куяльницький» з зазначенням місця випасання великої рогатої худоби (корів) громадянкою ОСОБА_1 28.05.2026; титульний аркуш копії Проекту створення національного природного парку «Куяльницький» на території Біляївського, Іванівського, Лиманського районів одеської області та міста Одеса. 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибула, від її захисника -адвоката Голєвої С.В. надійшли письмові пояснення по справі, за результатом яких сторона захисту просила закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення, розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та її представника. Доводи сторони захисту ґрунтуються на тому, що в Одеському окружному адміністративному суді розглядається позов ОСОБА_1 та інших мешканців с. Корсунці, власників ВРХ з приводу проходу до пасовища на земельну ділянку з кадастровим номером 5122782600:01:001:0973 з правом водопою зі ставка № 1 в с. Корсунці. З квітня 2026 року орендар вказаного ставка ФОП ОСОБА_2 став відганяти ВРХ від місця водопою, в травні встановив паркан, перекривши повністю прохід, погрожуючи також перекрити повністю дорогу, яка проходить між схилом за школою с. Корсунці і Національним природним парком «Куяльницький» (НПП). Вказана дорога знаходиться на території Красносільської сільської ради і не входить до території НПП згідно проекту відводу, який знаходиться на затверджені в Міністерстві економіки, довкілля і сільського господарства України. Відповідно до листа Красносільської сільської ради від 06.06.2025 р. убачається, що рада надала згоду ОСОБА_1 та іншим громадянам на випас ВРХ на земельній ділянці № 5122782600:01:0973. 
Листом НПП від 08.01.2025 повідомлено, що на баланс Парку станом на 08.01.2025 не було передано земельні ділянки у користування.
Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 19.05.2026, земельна ділянка кадастровий номер 5122700000:01:001:0002 внесена координатами для цільового призначення збереження та використання земель природо заповідного фонду як землі водного фонду на підставі технічної документації з інвентаризації земель; відомості про власника або користувача землі відсутні, дата державної реєстрації відсутня. 
Внесення даних і конфігурації земельної ділянки на публічній кадастровій карті дозволяють встановити, що територія на якій ОСОБА_1 було зупинено не відноситься до території, яка в майбутньому може бути передана та закріплена за НПП.
З викопіювання з публічної кадастрової карти вбачається, що за голубою лінією знаходиться відображена голубим фоном територія НПП, а територія на якій було зупинено 28.05.2026 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 13 головами ВРХ знаходиться поза межами НПП - це територія Красносільської сільської ради між земельною ділянкою, переданою в оренду ФОП і між ділянкою, яка тільки буде затверджуватись як територія НПП, між школою і будинками селища з іншої сторони.
Як зазначає захисник, вона ознайомилась з Проектом створення НПП та з іншими документами, наданими НПП у відповідь на її адвокатський запит.
Доданий до матеріалів справи збільшений фрагмент карти-схеми НПП з зазначенням місця випасання ОСОБА_1 її ВРХ не відповідає жодній карті-схемі в Проекті створення НПП на території Іванівського, Біляївського, Лиманського районів Одеської області та м. Одеси, тому він не був наданий суду.
Рішенням Красносільської сільської ради від 03.03.2026 було погоджено функціональне зонування НПП. З плану зонування, що міститься у додатку до листа № 177 убачається, що територія суміжна до території на якій було складено протокол по даній справі відноситься до зони регульованої рекреації.
Пунктом 4.3 Положення «Про національний природний Парк «Куяльницький» в розділі «Структура та режим території Парку» зазначено, що на території парку відповідно до природоохоронного законодавства виділяються такі зони: заповідна зона; зона регульованої рекреації; зона стаціонарної рекреації; господарська зона. Для кожної зони з урахуванням її природоохоронної, оздоровчої, наукової, рекреаційної, історико-культурної та інших цінностей природних комплексів та об`єктів і їх особливостей, встановлюється диференційований режим щодо їх охорони, відтворення та використання». Тільки на території заповідної зони (зелений колір), розташованої далеко від с. Корсунці, заборонено прогін свійських тварин, випасання худоби.
Жодних дій з приводу порушення природоохоронного законодавства ОСОБА_1 не здійснювала, оскільки проганяла свою ВРХ до місця пасовища на відстані від НПП.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає, або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки».
Захисник вважає незаконним притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів, оскільки не доведено, що прогін худоби до пасовища, наданого Красносільською сільською радою може взагалі негативно впливати на суміжні ділянки, не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 до складання протоколу або під час його складання перебувала в зоні природного, історико-культурного комплексу чи об`єкту. ОСОБА_1 неправомірно ставиться в провину здійснення діяльності в порушення вимог режиму територій ПЗФ, межі яких не затверджені відповідним Міністерством.
Також, захисник просив звернути увагу, що в протоколі вказується локація координатами з двох комбінацій по 6 цифр в той час як локація має бути вказана 2 комбінаціями по 8 цифр.
До письмових пояснень стороною захисту долучено в якості доказів та судом досліджено:
-витяг з ІКС ДАР про реєстрацію тварин за РНОКПП НОМЕР_1 у кількості 6 одиниць; 
-лист Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 06.06.2025 № 01.3/05.2-01/25/1828, згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 5122782600:01:001:0973 віднесена до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам). Генеральним планом села Корсунці на земельній ділянці з кадастровим номером 5122782600:01:001:0973 запроектована зона рекреації (активного відпочинку);
-лист Національного природного парку «Куяльницький» (НПП «Куяльницький») від 22.05.2026 № 177, згідно якого повідомляється наступне:
Указом Президента України від 01.01.2022 № 3/2022 на території Березівського та одеського районів одеської області з метою збереження, відтворення, ефективного використання природних комплексів та об`єктів у басейні Куяльницького лиману, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню, естетичну цінність, створено національний парк «Куяльницький» загальною площею 10800,8867 гектара земель державної та комунальної власності. Свою юридичну діяльність парк розпочав 20 серпня 2024 року.
Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та розділу 1 п. 1.5 Положення про національний природний парк «Куяльницький» затвердженого наказом Мінекономіки від 16.12.2025 року № 3241, межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до Проєкту створення.
На виконання підпункту 5.1.1 Регіональної комплексної програми з охорони довкілля Одеської області на 2024-2028 роки, затвердженої розпорядженням голови (начальника) Одеської обласної державної адміністрації від 30.11.2023 № 1044/А-2023, Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації була проведена публічна закупівля послуг щодо «Розроблення проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду (ПЗФ) та внесення відомостей до Державного земельного кадастру (національного природного парку «Куяльницький») шляхом застосування відкритих торгів з особливостями. За результатами проведених відкритих торгів між Департаментом та ТОВ «Одеська проєктна землевпорядна група» укладено договір про закупівлю вищевказаних послуг від 01.05.2025 року №13. Протягом 2025 року підрядною організацією було виконано основний обсяг робіт по Проєкту землеустрою. Станом на 07.05.2026 він знаходиться на погодженні у Міністерстві економіки, довкілля та сільського господарства України.
Рішенням сесії Красносільської сільської ради VIII скликання від 03.03.20026 року № 1597-VIII погоджено функціональне зонування території НПП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На сьогоднішній день Парк знаходиться в процесі завершення розробки свого проекту організації території, охорони, відтворення та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів;
-рішення Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 03.03.2026 року № 1597-VIII «Про погодження функціонального зонування території Національного природного парку «Куяльницький»;
-положення про національний природний парк «Куяльницький», затверджений Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 04.04.2022 № 169.
Відповідно до диспозиції ст. 91 КУпАП здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду є адміністративним правопорушенням.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.
Завдані внаслідок обмеження (обтяження) у землекористуванні втрати відшкодовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, для встановлення наявності об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП, суд має встановити кваліфікуючі ознаки перелічені в її диспозиції, але такі не встановлено:
-насамперед межі територій та об`єктів природно -заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання. 
З урахуванням відсутності встановлених меж територій парку, відсутності розробленого та затвердженого проєкту землеустрою, суд відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» має керуватися Проектом створення національного природного парку «Куяльницький», але на виконання постанови суду від 08.06.2026 Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу надана копія титульного аркушу Проекту, сам проект не наданий, таким чином встановити на якій території проводилася фотофіксація корів, чи належить з урахуванням зауваження захисника щодо некоректності вказаних у протоколі координат земельна ділянка до території природно-заповідного фонду не можливо.
-не доведено, що прогін скота по даній території суперечить її цільовому призначенню;
-не доведено матеріалами справи, що тримання корів та їх випасання є забороненою господарською діяльністю;
-не доведено порушення режиму території з урахуванням наявності функціонального зонування території парку, а саме в якій зоні парку зафіксовано перебування корів;
-не підтверджено державну реєстрацію обмеження на використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду Парку.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).
У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.
Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати та збирати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.
Зазначені в даному рішенні обставини свідчать про відсутність законних та обґрунтованих підстав для складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та для притягнення її до відповідальності за порушення природоохоронного законодавства, а саме за порушення вимог режиму території ПЗФ, оскільки проєкт землеустрою зазначеної території не затверджено, знаходиться на стадії розробки та погодження, межі земельної ділянки в натурі не винесені, землі на баланс не передані, дію режиму ПЗФ на даній території не доведено належними та допустимими доказами.
Підсумовуючи викладене, з урахуванням наданих та досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вище викладеного, справу про адміністративне правопорушення слід закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.7,9,247,279,280,283- 285 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя 	А. Ф. Сафарова