Справа № 197/707/26
Провадження № 2/197/705/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Панчука М.В., 
за участі секретарі судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Широке позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення останнім 23 років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 04.10.2003. Під час шлюбу у них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі наказу керівника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, № 21 від 31.07.2025, ОСОБА_3 як солдат з 01.08.2025 був зарахований курсантом на 1-ий курс і по теперішній час проходить навчання в денному навчальному закладі з денною формою навчання та бюджетним фінансуванням, із загальним строком навчання 4 роки. В серпні 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення суду від 06.10.2014. При цьому 25.06.2016 позивачка уклала новий шлюб, у зв`язку з чим змінила своє прізвище з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ". До набуття спільною дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач сплачував аліменти на підставі виконавчих документів, виданих у відповідності до рішення суду від 01.02.2017. З липня 2025 року спільний син навчається на денному відділенні 1-го курсу бюджетної форми фінансування у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, а відтак потребує утримання від батька, з огляду на що, позивачка просить задовольнити позов.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17 серпня 2026 року до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримання позовних вимог (а.с. 39).
Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.223,280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 04.10.2003 виданого Широківським районним управлінням юстиції Дніпропетровської області (а.с.7), ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) уклали шлюб 04.10.2003, актовий запис № 107.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.05.2008, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 16), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено відповідний актовий запис № 53. Батьком зазначено ОСОБА_2 , матір`ю –  ОСОБА_7 .
Відповідно до копії рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року, справа № 197/1277/14-ц (а.с. 8), шлюб між ОСОБА_2  та ОСОБА_7  було розірвано.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Кочубеївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Херсонської області від 25.06.2016, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (попереднє прізвище ОСОБА_5 ) зареєстрували шлюб 25.06.2016, актовий запис № 02 (а.с.9).
Відповідно до довідки відділу соціального захисту населення Широківської селищної ради від 03.07.2024 № 1236-7002065897 (а.с.10), ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .
Заочним рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).
Відповідно до довідки відділу соціального захисту населення Широківської селищної ради від 03.07.2024 № 1236-7002065913 (а.с.20), ОСОБА_3 взято на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 .
Як вбачається з довідки, виданої 20.05.2026 Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (а.с. 21), ОСОБА_3 перебуває на військовій службі (навчається) за контрактом в Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з 31 липня 2025 року (наказ НІ від 31.07.2025 №21). Знаходиться на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпечені, форма навчання – денна, строк навчання в інституті 4 (чотири) роки (бакалавр).
Згідно довідки № 190/4021 від 13.05.2026, виданої Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (а.с. 22), з 01.08.2025 та по теперішній час курсант 1-го курсу солдат ОСОБА_3 забезпечується проживанням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. 
Відповідно до довідки № 19-16/3/142 від 15.05.2026, виданої Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут (а.с. 23), ОСОБА_3 проходить військову службу на посаді курсант та нараховане грошове забезпечення за період листопад 2025 - квітень 2026 у загальній сумі 61129,01 грн, усього до виплати - 60212,07 грн.
Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 94 від 02.04.2022, солдата ОСОБА_2 призваного ІНФОРМАЦІЯ_4 02 квітня 2022 року, вважати таким, що з 02.04.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 грн на місяць. Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 247 % посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (а.с. 14).
13 березня 2025 року ОСОБА_2 видано посвідчення серії НОМЕР_4 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 13).
При вирішенні спору суд керується такими нормами права:
згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За нормами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює.
Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі, так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, контрактною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на навчання, житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Батько є працездатним, має можливість також надавати таку допомогу, тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про стягнення у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову, а також зважаючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за законом, судовий збір в розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави на підставі п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 141, 206, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 червня 2026 року і до закінчення навчанняОСОБА_3 , але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення - 17.08.2026.

Суддя М.В. Панчук