Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1653/25
Провадження № 2/945/410/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
30 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - позивач) через свого представника Горну Вероніку Іванівну в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 520 грн 00 коп., з яких 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 400 грн - заборгованість за відсотками; 1 120 грн – додаткова комісія; 4 000 грн – неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, а також про стягнення судових витрат у справі.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» посилалося на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем кредитного договору № 15.01.2025-100000691 від 15 січня 2025 року, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн 00 коп. на 147 днів.Дата повернення (виплати) кредиту - 10.06.2025. Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Неустойка: 120 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Вказана цивільна справа згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.
Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.08.2025 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.
14 жовтня 2025 року представником відповідача  ОСОБА_1 – ОСОБА_2 в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується із визначеним розміром заборгованості стосовно стягнення з нього 8 400 грн суми заборгованості за відсотками (процентами), посилаючись на те, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості по процентами та тілом кредиту, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача проценти за 147 дня користування кредитом. Тобто до позовної заяви не долучено повного розрахунку заборгованості, тому позивачем не доведено і неможливо встановити чи вірно були нараховані відсотки по кредиту, і як і в якому розмірі вони нараховувались. Тому при вирішенні спірних правовідносин вважають за необхідне застосувати положення contra proferentem, при якому в разі стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, саме у 6 615,00 гривень та в 30 день відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Бо зі змісту позовної зави, кредитного договору, заявки кредитного договору та додатків до них не можливо встановити як нараховувалась заборгованість.
Крім того, представником відповідача на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України заперечується нарахування та стягнення неустойки у розмірі 4 000 грн за період 15.01.2025 по 10.06.2025 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У паспорті споживчого кредиту передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту у розмірі 560 грн, як платежі за супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору. У заявці від 15.01.2025 зазначено: комісія, пов`язана з наданням кредиту у розмірі 560 грн. Оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк вчиняє на власну користь, як зазначено у заявці та паспорті споживчого кредиту від 15.01.2025, комісія в розмірі 560 грн стягується за послуги пов`язані з наданням кредиту, при цьому не вказаний перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, тому можна прийти до висновку про безпідставність вимог частині стягнення додаткової комісії.
Відповідно до договору та заявки кредитного договору від 15.01.2025 відповідачу ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 8 000 грн. Разом з тим Відповідачем тіло кредиту було частково погашено 22.01.2025 на суму 2 240 грн, про що не заперечує позивач і вказує про це в своїй позовній заяві. Однак відповідні кошти не були враховані в рахунок погашення тіла кредиту і не відомо для відповідача в який вид зобов`язання його було враховано. 
Представник відповідача просила врахувати, що частиною 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача та на підставі викладеним просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.
20 жовтня 2025 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» – Ларіоновим Костянтином Олександровичем в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 15.01.2025; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 15.01.2025-100000691 (кредитної лінії) від 15.01.2025; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №15.01.2025-100000691 (кредитної лінії) від 15.01.2025.
Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією від 15.01.2025, що наявна в матеріалах справи, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак – належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.
Сторона позивача наголошує, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, сторона відповідача не надала до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку 4731-18XX-XXXX-9800, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам.
Відповідач заперечує вірність розрахунку спірної заборгованості, проте не зробив власного, а відтак вести мову предметно про конкретні суми не доводиться.
Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2 240,00 грн від 22.01.2025. При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат.
Такий висновок кореспондує із позицію Верховного Суду, що викладена у рішенні по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі.
Комісія за обслуговування, яка заперечується відповідачем пов`язана з наданням ряду перелічених послуг, а саме: 1) організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, 2) забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, 3) забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, 4) забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, 5) консультаційні послуги, 6) інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. Договором застережено, що до складу даної комісії не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача.
Кредитний договір з відповідачем був укладений 15.01.2025 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ "Про споживче кредитування", а тому вимога позивача про стягнення неустокий є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, з відповідачем був укладений саме споживчий кредитний договір, тобто у кредит були отримані гроші для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. а тому в цьому випадку мають застосовуватись саме норми ЗУ "Про споживче кредитування". Зважаючи на викладене, неустойка за прострочення відповідачем виконання зобов`язання є правомірною та підлягає стягненню.
У зв`язку з викладеним вище просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Розпорядженням керівника апарату суду № 292 від 26.06.2026 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_3 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1224/0/15-26 від 18.06.2026.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Лопіну О.О.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2026 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не з`явився, при цьому з тексту відповіді на відзив вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 06 січня 2026 року представником відповідача Коренко Тетяною Володимирівною в системі «Електронний суд» сформовано заяву, у якій заперечували з відповідачем проти позовних вимог та просили відмови у їх задоволені, також просила проводити розгляд справи без її з відповідачем участі.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем 15 січня 2025 року укладено кредитний договір (оферти) № 15.01.2025-100000691 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору.
За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) (п. 3.1). 
Сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.2); Тип кредиту – кредитна лінія (п.п. 3.3.3); Строк, на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.5); Проценти за користування кредитом встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.7); Графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 3.3.8) (а. с. 18 на звороті).
У договорі сторони визначили, що Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 7% від суми Кредиту та дорівнює 560 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі – "Комісія за обслуговування", "Комісія") – 560 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Неустойка: 120 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 547.5 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Строк кредитування 147 днів.
Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 8 000 грн 00 коп.
Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е289 на підставі положень Закону України Про електронну комерцію".
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".
Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом Е289 на номер телефону відповідача НОМЕР_1 . А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано.
Відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11.07.2025, 15.01.2025 на номер картки НОМЕР_2 , призначення платежу: видача за договором кредиту № 15.01.2025-100000691, були успішно перераховані кошти у сумі 8 000 грн (а. с. 14), а також відповідно до Картки субконто, Контрагенти за період 15.01.2025-20.10.2025, 15.01.2025 перераховані кошти у сумі 8 000 грн (а. с. 80).
Таким чином, договір є укладеним та виконаним позивачем, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 10.06.2025 утворилась заборгованість згідно з довідкою-розрахунком у розмірі 21 520 грн 00 коп., з яких 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 400 грн - заборгованість за відсотками; 1 120 грн – додаткова комісія; 4 000 грн – неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання (а. с. 15).
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Крім того, у п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20) зроблено правовий висновок, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України. 
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, а не п. 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, що вимоги позивача в частині неустойки, нарахованої по ст. 625 ЦК України в сумі 4 000 грн задоволенню не підлягають.
Крім того, стосовно стягнення комісії суд зазначає наступне.
Установлено, що у Договорі встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості – 560 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Проте, позивачем жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, не надано та матеріали справи не містять, як і не містить таких даних розрахунок заборгованості.
Частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід, у тому числі надання інформаційної підтримки.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21).
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
За таких обставин, оскільки відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією в сумі 1 120 грн 00 коп. є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Суд підрахував, що розмір заявлених на стягнення процентів у розмірі 8 400 відповідає графіку платежів, з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості за договором в сумі 2 240 грн, які були Товариством зараховані на погашення одноразової комісії та заборгованості за відсотками, а тому доводи представника відповідача щодо безпідставності стягнення процентів, у зв`язку з їх необґрунтованістю, не приймаються до уваги.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за Кредитним договором є частково обґрунтованими, а відповідно такими, що підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція №СЦ00026941 від 14.07.2025, відповідно до якої ТОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 76,21 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 846 грн 11 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог.
Решта витрат покладається на позивача.
Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265 ЦПК України, 

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором 15.01.2025-100000691 від 15.01.2025, що становить 16 400 грн 00 коп. з яких: з яких 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 400 грн - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати з оплати судового збору в сумі 1 846 грн 11 коп.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄРДПОУ 37356833, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЛОПІНА