Справа № 367/3527/26
Провадження №2/367/5147/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

16 вересня 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючого судді Мерзлого Л.В., за участю секретаря судового засідання Колодезної В.В., представника позивача – адвоката Кєєр Олени Сергіївни, представника відповідача ОСОБА_1 – адвокат Лосич Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціального захисту населення та захисту прав дітей Управління соціальної політики Бучанської міської ради, про визнання батьківства, –
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 в особі свого представника – адвоката Кєєр О.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Відділу служби у справах дітей та сім`ї Центру соціального захисту населення та захисту прав дітей Управління соціальної політики Бучанської міської ради, просив визнати його батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 2011 по 2012 роки він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, проживав з нею однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вів спільне господарство та мав спільний бюджет. Під час спільного проживання сторін у відповідача народилася донька – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження якої № 453 від 03.08.2012 складено Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 03.08.2012), при цьому відомості про батька дитини – « ОСОБА_5 » – внесено до актового запису за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України, а зазначена особа фактично не існує. Позивач наголосив, що саме він є біологічним батьком дитини, що підтверджується висновком судово-генетичної експертизи (ДНК-дослідження) № 1118 від 10.10.2023, за результатами якого встановлено, що апостеріорна ймовірність батьківства позивача становить 99,999999 %, а сам позивач у 822180293 рази є більш імовірним біологічним батьком дитини порівняно з випадково взятою особою.
Позивач також зазначив, що рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 1439 від 19.10.2023 малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради № 1441 від 19.10.2023 за зверненням ОСОБА_1 останню призначено опікуном малолітньої дитини. Відповідачу ОСОБА_3 на території Російської Федерації, за відомостями, якими володіє позивач, інкриміновано кримінальне провадження, вона перебуває під вартою, у зв`язку з чим фактично позбавлена можливості вільно пересуватися та виконувати батьківські обов`язки, участі у вихованні дитини не бере.
Ухвалою суду від 30.04.2026 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та за клопотанням представника позивача витребувано з Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області відомості щодо актового запису про народження ОСОБА_4 та підстав внесення відомостей про батька; виклик відповідача ОСОБА_3 , місце фактичного перебування якої встановити не виявилося можливим, ухвалено здійснювати шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Листом Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області від 07.05.2026 № 661/22.13-28 підтверджено, що актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 453 від 03.08.2012, складений Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, а реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері.
Ухвалою суду від 15.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.07.2026. У підготовчому засіданні представник позивача – адвокат Кєєр О.С. проти закриття підготовчого провадження не заперечувала. До суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Заверюхи (Лосич) Т.С., до якої додано підписану особисто ОСОБА_1 заяву від 28.05.2026 про визнання позову в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 , повідомлена про розгляд справи відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв суду не подала. Третя особа – Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціального захисту населення та захисту прав дітей Управління соціальної політики Бучанської міської ради подала до суду заяви від 01.07.2026 та 03.07.2026, в яких повідомила, що малолітня ОСОБА_4 на підставі рішень Бучанської міської ради від 19.10.2023 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а її опікуном у встановленому законом порядку призначено ОСОБА_1 ; викладені позивачем обставини в цій частині не заперечила та просила розглянути справу без участі свого представника, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог у разі підтвердження їх належними і допустимими доказами.
У судове засідання 08.09.2026 з`явилася представник позивача – адвокат Кєєр О.С., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, відзиву чи інших заяв і клопотань до суду не подала. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому відповідачем подано письмову заяву про визнання позову в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Лосич Т.М. проти задоволення позову не заперечувала.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без своєї участі та не заперечив проти задоволення позову.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом встановлено, що донька ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 453 від 03.08.2012 складено Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), при цьому, як підтверджено листом Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області від 07.05.2026 № 661/22.13-28, відомості про батька дитини внесені до актового запису за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України, тобто без установлення батьківства у визначеному законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 135 СК України при реєстрації народження дитини, мати якої не перебуває у шлюбі, у разі відсутності спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду прізвище дитини визначається за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини – за вказівкою матері. Така реєстрація не є встановленням батьківства і не позбавляє дійсного біологічного батька права та можливості звернутися до суду з вимогою про визнання його батьківства в порядку, передбаченому статтею 128 СК України.
Згідно з частиною першою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина друга статті 128 СК України). Відповідно до статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути визнаний за рішенням суду, а відповідно до статті 134 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що при вирішенні спорів про визнання батьківства суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, що з достовірністю підтверджують походження дитини від певної особи, зібрані з дотриманням норм процесуального права, зокрема висновок судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи.
У Верховного Суду сформована стала практика, за якою висновок судово-генетичної експертизи належить до найбільш достовірних доказів у справах про визнання батьківства (постанови Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц, від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18, від 23.10.2019 у справі № 382/2559/15-ц та від 19.09.2018 у справі № 761/10732/16-ц). Такий підхід узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який у справах «Калачова проти Росії» (Kalacheva v. Russia, заява № 3451/05, рішення від 07.05.2009), «Мifsud проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення від 29.04.2019) та «Якушев проти України» (Yakushev v. Ukraine, заява № 15737/17, рішення від 14.12.2018) наголошував на необхідності забезпечення ефективної можливості встановлення біологічної істини щодо походження дитини, зокрема, шляхом проведення генетичної експертизи, як складової права особи на повагу до приватного і сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з висновком судово-генетичної експертизи (результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства) № 1118 від 10.10.2023 імовірність того, що позивач ОСОБА_2 є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 , становить 99,999999 %, а сам позивач у 822180293 рази є більш імовірним біологічним батьком дитини порівняно з випадково взятою особою. Зазначений висновок сторонами по справі не спростований, клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявлено. Відповідач ОСОБА_1 , яка на підставі рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради № 1441 від 19.10.2023 є опікуном малолітньої дитини та діє в інтересах останньої, подала до суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, чим підтвердила обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 191 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина четверта статті 191 ЦПК України). Суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо визнання позову суперечить закону або порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб (частина п`ята статті 191 ЦПК України). Оскільки визнання позову опікуном дитини ОСОБА_1 узгоджується з наявними у справі доказами, зокрема висновком судово-генетичної експертизи, не суперечить закону та відповідає найкращим інтересам дитини – встановленню її дійсного походження, суд приймає таке визнання позову.
Враховуючи наведене, а також те, що третя особа – Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціального захисту населення та захисту прав дітей Управління соціальної політики Бучанської міської ради проти задоволення позову не заперечила, а відповідач ОСОБА_3 заперечень проти позову не подала, суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про доведеність позивачем факту свого біологічного батьківства щодо малолітньої ОСОБА_4 , а тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, суд виходить з того, що визнання батьківства за рішенням суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема в частині відомостей про батька, а тому вимога позивача про внесення змін до актового запису № 453 від 03.08.2012 щодо зазначення відомостей про батька дитини також підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач у позовній заяві зазначив, що понесені ним судові витрати залишає за собою та не заявляє клопотання про їх відшкодування, у зв`язку з чим питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 125, 126, 128, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 191, 259, 263–265, 268, 273, 280–282 Цивільного процесуального кодексу України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ служби у справах дітей та сім`ї Центру соціального захисту населення та захисту прав дітей Управління соціальної політики Бучанської міської ради, про визнання батьківства – задовольнити повністю.
2. Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) батьком малолітньої ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3. Внести зміни до актового запису про народження № 453 від 03.08.2012, складеного Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області відносно дитини ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження – місто Макіївка Донецької області, вказавши у графі «відомості про батька» – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_2 .
4. Судові витрати за сторонами не розподіляти.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 16 вересня 2026 року.

Суддя:       Л.В. Мерзлий