печерський районний суд міста києва
Справа № 757/42122/26-п 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління державної охорони України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, майстер-сержанта, військовослужбовця Управління державної охорони України, співробітника охорони 1 відділення 1 відділу 10 Служби Департаменту об`єктової охорони Управління державної охорони України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
18.07.2026 близько 09 год. 16 хв. за місцем проходження військової служби, на території об`єкта Управління державної охорони України за адресою: АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби у співробітника охорони 1 відділення 1 відділу 10 Служби Департаменту об`єктової охорони Управління державної охорони України майстер-сержанта ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.
У зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було направлено до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 10» для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За результатами проведеного огляду складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.07.2026 № 002399, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,39 проміле.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Управління державної охорони України, в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, не заперечував.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною першою ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за розпивання військовослужбовцями алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання ними наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною третьою ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 мав статус військовослужбовця Управління державної охорони України та проходив військову службу за контрактом.
Так, із контракту про проходження військової служби в Управлінні державної охорони України вбачається, що ОСОБА_1 уклав контракт про проходження військової служби строком на три роки - з 21.01.2021 до 21.01.2024.
Витягом з наказу Управління державної охорони України від 21.01.2021 № 46-ос/дск підтверджується прийняття ОСОБА_1 на військову службу в Управління державної охорони України, присвоєння йому військового звання «солдат» та призначення співробітником охорони.
З витягу з наказу Управління державної охорони України від 03.01.2024 № 3-ос/дск вбачається, що дію контракту ОСОБА_1 продовжено понад встановлені строки на період дії воєнного стану.
Відповідно до витягу з наказу Управління державної охорони України від 28.03.2025 № 268-ос майстер-сержанта ОСОБА_1 призначено співробітником охорони 1 відділення 1 відділу 10 Служби Департаменту об`єктової охорони Управління державної охорони України.
Вказані обставини також підтверджуються довідкою Служби кадрового забезпечення Управління державної охорони України від 29.07.2026 № 1609, згідно з якою майстер-сержант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом в Управлінні державної охорони України з 21.01.2021 по теперішній час, а з 28.03.2025 займає посаду співробітника охорони 1 відділення 1 відділу 10 Служби Департаменту об`єктової охорони Управління державної охорони України.
Отже, належність ОСОБА_1 до кола спеціальних суб`єктів адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, підтверджується сукупністю належних та узгоджених між собою доказів.
Крім того, ОСОБА_1 19.01.2021 власноруч підписано зобов`язання військовослужбовця (працівника) Управління державної охорони України, відповідно до якого він зобов`язався відповідально ставитися до виконання обов`язків, пов`язаних зі здійсненням державної охорони, неухильно дотримуватися законів України та під час проходження військової служби дотримуватися вимог військової дисципліни.
Судом також досліджено витяг зі службових обов`язків особового складу Департаменту об`єктової охорони, відповідно до якого співробітник охорони у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами та розпорядженнями Управління державної охорони України, іншими нормативно-правовими актами, а також зобов`язаний чітко знати та сумлінно виконувати службові обов`язки і накази командирів та начальників.
Водночас для кваліфікації дій ОСОБА_1 істотним є встановлення не лише його статусу військовослужбовця, а й факту виконання ним обов`язків військової служби безпосередньо на момент виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Вказана обставина підтверджується дослідженою судом відомістю по службі охорони об`єктів 10 Служби Департаменту об`єктової охорони за період з 08 год. 00 хв. 18.07.2026 до 08 год. 00 хв. 19.07.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на службі.
Зазначений доказ узгоджується з відомостями, викладеними у протоколі про військове адміністративне правопорушення від 29.07.2026, відповідно до якого 18.07.2026 близько 09 год. 16 хв. ОСОБА_1 перебував за місцем проходження військової служби на території об`єкта УДО України за адресою: АДРЕСА_2 , та виконував обов`язки військової служби.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що на момент виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не просто перебував на території відповідного об`єкта як військовослужбовець, а безпосередньо виконував покладені на нього обов`язки військової служби.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення від 29.07.2026, в якому зазначено про виявлення у нього під час виконання обов`язків військової служби ознаки алкогольного сп`яніння - запаху алкоголю з порожнини рота, після чого останнього було направлено до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду.
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 20.07.2026 № 002399, складеним за результатами проведеного медичного огляду, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 0,39 проміле.
Суд виходить із того, що саме висновок медичного огляду містить результат спеціального дослідження щодо наявності у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, а зазначені у протоколі зовнішні ознаки сп`яніння та інші матеріали справи узгоджуються з його результатом.
При цьому сам ОСОБА_1 у судовому засіданні факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби не заперечував та вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі.
Його пояснення узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, та в сукупності з ними підтверджують обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення.

Судом також досліджено наказ Управління державної охорони України від 16.04.2026 № 360 «Про заходи щодо попередження пияцтва в УДО України на 2026 рік», виданий з метою попередження пияцтва та вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, недопущення появи на службі військовослужбовців з ознаками сп`яніння та забезпечення належної військової дисципліни.
З наданого суду списку військовослужбовців 10 Служби ДОО УДО України, з якими проводився інструктаж, вбачається проведення відповідної профілактичної роботи, зокрема щодо недопущення вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів та психотропних речовин, дотримання військової дисципліни, особистої поведінки та вимог чинного законодавства.
Вказані документи самі по собі не є доказами перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 18.07.2026, однак характеризують встановлений порядок проходження військової служби та обов`язки військовослужбовців щодо дотримання військової дисципліни.
Суд також враховує, що правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що є самостійною кваліфікуючою ознакою, передбаченою ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому для застосування цієї частини статті не вимагається встановлення факту попереднього притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за таке саме правопорушення.
Оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП кожний доказ окремо та їх сукупність у взаємному зв`язку, суд не встановив істотних суперечностей між ними.
Відомості щодо особи ОСОБА_1 , його статусу військовослужбовця, займаної посади, перебування на службі 18.07.2026, виконання ним обов`язків військової служби, виявлення ознак алкогольного сп`яніння та результатів проведеного медичного огляду є взаємопов`язаними, послідовними та узгоджуються між собою.
Визнання ОСОБА_1 вини суд оцінює не ізольовано, а у сукупності з іншими доказами, які об`єктивно підтверджують обставини вчиненого ним правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду доведена належними та достатніми доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Згідно зі ст. 34 КУпАП щире розкаяння винного є обставиною, що пом`якшує адміністративну відповідальність. Водночас саме по собі формальне визнання вини не тотожне щирому розкаянню, тому за наявними даними без окремих пояснень ОСОБА_1 про розкаяння суд враховує визнання ним вини як дані про його ставлення до вчиненого та обставину, що характеризує його особу при індивідуалізації стягнення, не констатуючи автоматично наявність п. 1 ст. 34 КУпАП. 
Відповідно до службової характеристики від 29.07.2026 за час проходження військової служби в Управлінні державної охорони України майстер-сержант ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо, посадові обов`язки виконує в межах наданих повноважень, рівень професійної підготовки задовільний, у службовій діяльності достатньої ініціативності не проявляє, водночас порушень військової дисципліни раніше не допускав та дисциплінарних стягнень не мав, за характером спокійний, не схильний до суперечок.
Суд враховує також відсутність у матеріалах справи відомостей про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Разом із тим суд враховує характер вчиненого правопорушення, те, що воно вчинене військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби та в умовах особливого періоду, коли належне дотримання військової дисципліни має особливе значення.
Враховуючи наведене, особу правопорушника, визнання ним вини, відсутність попередніх дисциплінарних стягнень та обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень достатнім буде застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, без застосування більш суворого альтернативного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.
На переконання суду, таке стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір судового збору у 2026 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 3 ст. 172-20, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 (три) місяці.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА