Справа №579/1586/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/1487/26 | Суддя-доповідач Бондар В. Б.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Вернигори В.М. на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 серпня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн та постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 серпня 2026 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за те, що він 10 червня 2026 року о 20 годині 30 хвилин в м. Кролевець по вул. Франка, 90, керував автомобілем ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Вернигора В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 04 серпня 2026 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На думку захисника, письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони відбиралися майже через 1,5 місяці після події, не містять прізвища та імені водія, зазначають інший час руху (близько 20:00 замість 20:30), а сама свідок у судове засідання не з`явилася.
У судове засідання, призначене на 04 вересня 2026 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Вернигора В.М. не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
З огляду на положення ст. 268 КУпАП та ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і прийняти обґрунтоване та законне рішення.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду регулюється ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався, оскільки залишив поза увагою обставини, які мають вирішальне значення для встановлення наявності складу правопорушення.
Суд першої інстанції обґрунтував винуватість ОСОБА_1 даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 689491 від 10 червня 2026 року, направленням на огляд, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Проте місцевий суд не надав цим доказам оцінки щодо належності, допустимості та достатності в їх сукупності у розумінні ст. 252 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Разом з тим, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у свідомій та умисній відмові водія від виконання законної вимоги поліцейського пройти огляд. Обов`язковою передумовою утворення складу цього правопорушення є дотримання поліцейськими процедури висунення такої вимоги (спочатку пропозиція пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди чи відмови – в закладі охорони здоров`я).
Досліджений апеляційним судом відеозапис, долучений до матеріалів справи (диск містить 3 файли), спростовує висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення з огляду на таке:
На відеофайлі «0000000_00000020260610205522_0006» зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 щодо обставин керування транспортним засобом та відсутності у нього посвідчення водія. Проте даний відеозапис не містить фактів оголошення працівниками поліції ОСОБА_1 чіткої та зрозумілої вимоги (пропозиції) пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager» чи у медичному закладі, а також не містить процесуально зафіксованої відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Поліцейські одразу складають протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не провівши процедуру огляду у встановленому законом порядку.
Відеофайл «0000000_00000020260610211502_0007» відображає лише процес складання та вручення ОСОБА_1 постанови про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і не містить жодної інформації щодо огляду на стан сп`яніння.
Відеофайл «0000000_00000020260611012929_0001» взагалі не стосується обставин даної справи.
Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія (а.с. 5) за відсутності підтвердження фактів роз`яснення його змісту водію та зафіксованої відмови від його виконання на відеозаписі не може слугувати самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б беззаперечно підтверджували факт висунення ОСОБА_1 законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку та факт його відмови від проходження такого огляду. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження зазначених у ньому обставин іншими належними доказами (зокрема відеозаписом) не може бути беззаперечним доказом винуватості особи.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічний підхід застосовує Європейський суд з прав людини, зазначаючи, що стандарт доказування «поза розумним сумнівом» вимагає від уповноважених органів надання сукупності узгоджених між собою доказів, які не залишають обґрунтованих сумнівів щодо винуватості особи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
З огляду на те, що надані матеріали не містять належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Вернигори В.М. задовольнити.
Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 серпня 2026 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Бондар В. Б.