ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/6361/25 пров. № А/857/23444/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,
секретаря судового засідання Хоменчук В.Б.,
представник позивача: Лукашова О.Є.,
представника відповідача: Ковальова Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі № 500/6361/25 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
суддя в 1-й інстанції – Мірінович У.А.
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль
дата складання повного тексту рішення – 20.03 2026 року,

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги заявлені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2025 №00157542405, яким визначено позивачу податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 913901,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем за результатами перевірки, згідно висновків якої встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 підпункту «г» 198.5 пункту 198.5 статті 198, статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 731121,33 грн. Позивач не погоджується з такими висновками відповідача та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням рішенням та зазначає, що вказана сума ПДВ заявлена до бюджетного відшкодування внаслідок придбання легкового автомобіля Lexus GX550 VJA252L на підставі договору купівлі продажу №ЛЛ2208 від 11.02.2025. Придбання вказаного автомобіля зумовлено необхідністю його використання у господарській діяльності, зокрема використання у робочих поїздках та надання в оренду, що підтверджується копіями відповідних договорів оренди, рахунками на оплату, актами виконаних робіт. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року (повний текст судового рішення складено 20 березня 2026 року) справі №500/6361/25 задоволено адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.10.2025 №00157542405 на суму 913 901,25 грн. (сума завищення бюджетного відшкодування 731 121,00 грн. та 182 780,25 грн. штрафні санкції).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Головне управління ДПС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.
ГУ ДПС у Тернопільській області у апеляційній скарзі зазначає про те, що що ФОП ОСОБА_1 не мав права заявляти у липні 2025 року до бюджетного відшкодування суму ПДВ у розмірі 731 121,33 грн., включену до складу податкового кредиту із операції по придбанню легкового автомобіля Lexus GX 3,5 AT універсал № НОМЕР_1 (2025 року випуску) у зв`язку із тим, що платником не було виконано обов`язкову умову, передбачену податковим законодавством, а саме: у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України).
Апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №500/6361/25 – скасувати. Винести постанову, якою в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області відмовити у повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти її задоволення, просив залишити рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року без змін.
Крім цього, на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення від позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наступне. 
Наказом Головного управління ДПС у Тернопільській області №1923-п від 03.09.2025, на підставі підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування бюджету, з 08.09.2025 тривалістю 5 робочих днів. (а.с.9)
На підставі зазначеного наказу представниками Головного управління ДПС у Тернопільській області у період з 08.09.2025 по 12.09.2025 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено довідку від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 (а.с.9-13)
Згідно висновків довідки від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , контролюючим органом встановлено порушення позивачем підпункту г) 198.5 пункту 198.5 статті 198, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, оскільки ФОП ОСОБА_1 завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 731 121,33 грн.
Згідно висновку від 07.10.2025 №108/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , та протоколу засідання постійної комісії із розгляду спірних питань ГУ ДПС у Тернопільській області від 07.10.2025 №87/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , за результатами розгляду поданих позивачем заперечень та доданих до них документів Комісією прийнято рішення залишити висновки акта перевірки від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 без змін. (а.с.59-61)
Листом від 07.10.2025 №20680/6/19-00-24-05-04 Головне управління ДПС у Тернопільській області повідомило позивача, що за результатами розгляду поданих ним заперечень комісією з розгляду спірних питань прийнято рішення щодо залишення без змін висновків акта перевірки. (а.с.16)
Цим же листом позивача повідомлено, що при написанні акта від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» було допущено друкарську помилку: на першій сторінці даного акта в назві «Довідка» вважати «Акт» та на сторінці 22 даного акта в останньому абзаці слова «примірник довідки» трактувати як «примірник акта».
На підставі акта перевірки від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 09.10.2025 №00157542405, яким у зв`язку з встановленням порушення підпункту г) 198.5 пункту 198.5 статті 198, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України нараховано ФОП ОСОБА_1 , податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 731121,33 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 182780,25 грн, всього 913901,25 грн. (а.с.16, зворот)
Позивач, вважаючи протиправним вказане податкове повідомлення - рішення, звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, перевіряючи правомірність формування позивачем спірного податкового кредиту у податковій декларації за липень 2025 року встановив, що ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту за липень 2025 року включено ПДВ в розмірі 731121,33 грн із операції по придбанню легкового автомобіля Lexus GX 3.5 АТ універсал № НОМЕР_1 , придбаного в ТзОВ «Львів АВТО ПРЕМІУМ» (ЄДРПОУ 39402437), згідно зареєстрованої податкової накладної №131 від 11.02.2025, №381 від 21.07.2025, №534 від 30.07.2025.
Суд першої інстанції підтвердив, що частина зазначених первинних документів створена поза межами періоду, за який проведено перевірку контролюючим органом. Проте, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, зокрема мету використання платником позивачем придбаного ним майна, суд першої інстанції здійснив правову оцінку вказаних документів.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що господарські операції, які свідчать про використання придбаного позивачем автомобіля у господарській діяльності, підтверджені належними первинними документами, а тому наявні підстави вважати, що автомобіль Lexus GX 3.5 універсал АТ VIN № НОМЕР_1 від 26.07.2025, реєстраційний номер НОМЕР_3 набутий позивачем для використання в господарській діяльності з метою отримання прибутку, що підтверджує наявність ділової та економічної мети при його придбанні, а висновки податкового органу про безпідставне формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 731 121,33 грн внаслідок придбання автомобіля Lexus GX 3.5 універсал АТ VIN № НОМЕР_1 від 26.07.2025 є необґрунтованими, оскільки позивач набув таке право на підставі пункту «г» 198.5 статті 198 ПК України.
Колегія суддів встановила наступне. 
На підставі направлення на перевірку від 04.09.2025 №2642, а також наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 03.09.2025 №1923-п на підставі пп.19 1.1.6 п.19 1.1 ст.19 1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, абзацу 3 пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі – ПК України), проведено документальну позапланову виїзну перевірку (а не камеральну, як стверджує представник позивача в позовній заяві) фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2025 рег.№9249308473 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Необхідно зазначити, що направлення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №2642 від 04.09.2025, та копію наказу №1923-п від 03.09.2025 ГУ ДПС у Тернопільській області вручено 08.09.2025 під розписку ФОП ОСОБА_1 . Перевірку проведено з відома та присутності ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки ГУ ДПС в Тернопільській області, складено довідку від 19.09.2025 №13869/19-00-24-05/ НОМЕР_2 , в якій встановлено порушення: підпункту г) 198.5 пункту 198.5 статті 198, пункту 188.1 статті 188 пункту 200.1 статті 200 ПК України, оскільки ФОП ОСОБА_1 завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 731 221,33 грн. Так, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту (Додаток 1) за липень 2025 року включено суму ПДВ в розмірі 731 121.33 грн. із операції по придбанню легкового автомобіля Lexus GX 3.5 АТ універсал №JTJTBDDX905047923 (р.в. 2025) придбаного з ТОВ «Львів АВТО ПРЕМІУМ» (ЄДРПОУ 39402437), згідно зареєстрованої ПН №131 від 11.02.2025, №381 від 21.07.2025, №534 від 30.07.2025. 
Оплату здійснено через банківську установу з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_4 в розмірі 128099.00 (в тому числі ПДВ 21349.83 грн) платіжне доручення від 11.02.2025 №69, №UA 123003350000000260072159573 в розмірі 1198629.00 грн (в т.ч. ПДВ 199771.5 грн) платіжне доручення від 21.07.2025 №578 та в розмірі 3060000.00 грн (в т.ч. ПДВ 510000.00 грн) платіжне доручення від 31.07.2025 №609. Здійснено державну реєстрацію легкового автомобіля Lexus GX 3.5 АТ універсал №JTJTBDDX905047923 від 26.07.2025. Таким чином, загальна вартість (з ПДВ) придбаного позивачем легкового автомобіля Lexus GX 3.5 АТ універсал №JTJTBDDX905047923 становить 4 386 728,00 грн.
Перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на 731 121 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації, оскільки було занижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації на 731121 грн внаслідок не нарахування всупереч «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України податкових зобов`язань з вартості придбаного легкового автомобіль Lexus GX 3,5 AT універсал №JTJTBDDX905047923.
Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту (Додаток 1) за липень 2025 року включено суму ПДВ в розмірі 731121,33 грн. із операції по придбанню легкового автомобіль Lexus GX 3,5 AT універсал № JTJTBDDX905047923 (р.в. НОМЕР_5 ) придбаного в ТзОВ «Львів АВТО ПРЕМІУМ» (ЄДРПОУ 39402437), згідно зареєстрованої податкової накладної № 131 від 11.02.2025, №381 від 21.07.2025р., №534 від 30.07.2025.
При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 здійснює наступні види діяльності: вантажний автомобiльний транспорт (КВЕД 49.41 основний), надання в оренду вантажних автомобiлiв (КВЕД 77.12), рекламнi агентства (КВЕД 73.11), посередництво в розмiщеннi реклами в засобах масової iнформацiї (КВЕД 73.12), надання в оренду iнших машин, устатковання та товарiв, н.в.i.у. (КВЕД 77.39), надання в оренду автомобiлiв i легкових автотранспортних засобiв (КВЕД 77.11), інший пасажирський наземний транспорт, н.в.i.у. (КВЕД 49.39), надання послуг таксi (КВЕД 49.32), пасажирський наземний транспорт мiського та примiського сполучення (КВЕД 49.31), інша допомiжна дiяльнiсть у сферi транспорту (КВЕД 52.29). 
Станом на 01.07.2025 ФОП ОСОБА_1 здійснював свою господарську діяльність з використання сімдесяти двох транспортних засобів, у тому числі вантажних автомобілів, напівпричіпів, автобусів та легкових автомобілів. Як вже було зазначено вище, при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на 731 121 грн., що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації, оскільки було занижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) Декларації на 731121 грн внаслідок не нарахування всупереч «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України податкових зобов`язань з вартості придбаного легкового автомобіль Lexus GX 3,5 AT універсал №JTJTBDDX905047923.
Згідно з пунктом 1.1 статті 1 ПК України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Відповідно до абз. 1 п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз.2 п.44.1 ст. 44 ПК України). 
За визначенням, наведеним у пп.14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит – це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт а).
Пункт 198.3 ст.198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. 
Згідно з п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. 
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/ послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). 
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. 
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (пункт 200.2 статті 200 ПК України)
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. Пунктом 135.1 ст.135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом №996-ХIV. Згідно з ч. 2ст. 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку
Отже, фізична особа-підприємець за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна (товару) у підприємницькій діяльності, а також не будучи фактично суб`єктом права власності на таке майно, за умови включення до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковій накладній з придбання транспортного засобу зобов`язана нарахувати податкові зобов`язання по операції, що не є господарською діяльністю платника податку. 
Колегія суддів вважає, що у разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України)
Суд першої інстанції вважав, що доказом використання у господарській діяльності позивача транспортного засобу Lexus GX 3,5 AT універсал № JTJTBDDX905047923 були договори оренди транспортних засобів, а саме: № 30/О/1 від 30.07.2025 з ТОВ «МЕГА-СЕРВІС», № 30/О/2 від 30.07.2025 з ФОП ОСОБА_2 , № 30/О/3 від 30.07.2025 з ФОП ОСОБА_3 ..
Колегія суддів зазначає про те, що до заперечень на акт перевірки були надані наступні документи: щодо контрагента ФОП ОСОБА_2 : 
1. Договір оренди транспортних засобів №30/О/2 від 30.07.2025; 
2. Рахунок на оплату №1208 від 02.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
3. Акт здачі-приймання робіт №1208 від 02.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
4. Акт приймання-передачі від 02.09.2025. 
5. Рахунок на оплату №1209 від 11.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
6. Акт здачі-приймання робіт №1209 від 11.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
7. Акт приймання-передачі від 11.09.2025.
8. Рахунок на оплату №1234 від 18.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн. 
9. Акт здачі-приймання робіт №1234 від 18.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн.
10. Акт приймання-передачі від 18.09.2025. 
11. Рахунок на оплату №1337 від 14.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн. 
12. Акт здачі-приймання робіт №1337 від 14.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн
13. Акт приймання-передачі від 14.10.2025. 
14. Рахунок на оплату №1416 від 30.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 3 год. на загальну суму із ПДВ 1500 грн. 
15. Акт здачі-приймання робіт №1416 від 30.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 3 год. на загальну суму із ПДВ 1500 грн. 
16. Акт приймання-передачі від 30.10.2025. 
Таким чином, загальна сума, яку згідно вищевказаних документів ФОП ОСОБА_2 повинен був сплатити позивачу за оренду Lexus НОМЕР_3 становить 10500 грн. Жодного документу про оплату ФОП ОСОБА_2 послуг оренди автомобіля за ці періоди: 02.09.2025, 11.09.2025, 18.09.2025, 14.10.2025 та 30.10.2025 позивачем так і не було долучено ні до перевірки, ні до заперечень на акт перевірки, ні до позовної заяви. 
Щодо ФОП ОСОБА_3 були надані: 
1. Договір оренди транспортних засобів №30/О/3 від 30.07.2025; 
2. Рахунок на оплату №1257 від 25.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн.
3. Акт приймання-передачі від 25.09.2025.
4. Акт здачі-приймання робіт №1257 від 25.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 5 год. на загальну суму із ПДВ 2500 грн. 
5. Рахунок на оплату №1358 від 17.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
6. Акт здачі-приймання робіт №1358 від 17.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
Таким чином, загальна сума, яку згідно вищевказаних документів ФОП ОСОБА_3 повинен була сплатити позивачу за оренду Lexus НОМЕР_3 становить 4500 грн. Жодного документу про оплату ФОП ОСОБА_3 послуг оренди автомобіля за ці періоди: 25.09.2025 та 17.10.2025 позивачем ні до перевірки, ні до заперечень на акт перевірки, ні до позовної заяви – надано не було. 
Щодо ТОВ «МЕГА-СЕРВІС» були надані: 
1. Договір оренди транспортних засобів №30/О/1 від 30.07.2025;
2. Рахунок на оплату №1207 від 28.08.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
3. Акт здачі-приймання робіт №1207 від 28.08.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн.
4. Акт приймання-передачі від 28.08.2025. 
5. Рахунок на оплату №1232 від 16.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
6. Акт здачі-приймання робіт №1232 від 16.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
7. Акт приймання-передачі від 16.09.2025. 
8. Рахунок на оплату №1235 від 17.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
9. Акт здачі-приймання робіт №1235 від 17.09.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 4 год. на загальну суму із ПДВ 2000 грн. 
10. Акт приймання-передачі від 17.09.2025. 
11. Рахунок на оплату №1291 від 01.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
12. Акт здачі-приймання робіт №1291 від 01.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
13. Акт приймання-передачі від 01.10.2025. 
14. Рахунок на оплату №1327 від 10.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
15. Акт здачі-приймання робіт №1327 від 10.10.2025 щодо орендної плати за договором оренди ТЗ Lexus НОМЕР_3 за 6 год. на загальну суму із ПДВ 3000 грн. 
16. Акт приймання-передачі від 10.10.2025. 
Таким чином, загальна сума, яку згідно вищевказаних документів ТОВ «МЕГА СЕРВІС» повинен був сплатити позивачу за оренду Lexus ВО0070АІ становить 14000 грн. Жодного документу про оплату ТОВ «МЕГА-СЕРВІС» послуг оренди автомобіля за ці періоди: 28.08.2025, 16.09.2025, 17.09.2025, 01.10.2025 та 10.10.2025 позивачем ні до перевірки, ні до заперечень на акт перевірки, ні до позовної заяви не було представлено. 
В подальшому, судом першої інстанції було долучено платіжні інструкції на оплату оренди транспортного засобу: №173 від 11.12.2025, №126 від 11.09.2025, №217 від 07.11.2025, №194 від 17.10.2025, №149 від 11.09.2025, №168 від 06.10.2025. 
На момент включення до складу податкового кредиту за липень 2025 року сум ПДВ у розмірі 731 121.33 грн. та подання позивачем 18.08.2025 податкової декларації з податку на додану вартість та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, проведення перевірки (акт від 19.09.2025) та винесення ГУ ДПС у Тернопільській області оскаржуваних податкових повідомлень-рішень оплат не було здійснено.
Так, ФОП ОСОБА_1 з 01.05.2005 є платником ПДВ, відповідно до чого, згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац другий п. 201.10 ст. 201 ПК України). 
Представником позивача у додаткових поясненнях від 10.02.2026 були надані податкові накладні виписані позивачем на ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «МЕГА-СЕРВІС» датами актів здачі приймання робіт, проте, зареєстровані вони були значно пізніше: вересень-листопад 2025 року – вже після проведення перевірки та складання акту перевірки. 
Колегія суддів заперечує факт реальних правовідносин між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «МЕГА-СЕРВІС», між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 в частині оренди Lexus GX550. 
Адже, усі ці суб`єкти господарської діяльності пов`язані між собою:– ФОП ОСОБА_3 з 01.09.2023 є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 , посада: офіс-адміністратор. Згідно податкової звітності (форма 4-ДФ) основним джерелом отримання доходу ОСОБА_3 є ФОП ОСОБА_1 ,
Громадянин ОСОБА_2 є працівником ТОВ «МЕГА-СЕРВІС», а ТОВ «МЕГА СЕРВІС» згідно договору №30/О/1 від 30.07.2025 так само, орендувало Lexus GX550 в ФОП ОСОБА_1 ).
– ФОП ОСОБА_1 виплатив ОСОБА_2 з січня по серпень 2025 року основну суму поворотної фінансової допомоги у сумі 95 000,00 грн. 
На доведення цієї обставини слугує відсутність платіжних інструкцій на оплату послуг оренди автомобіля, які не були надані позивачем ні до перевірки, ні до заперечень на акт перевірки, ні до позовної заяви та податкові накладні, які зареєстровані позивачем, так само, у жовтні листопаді 2025 року при прямій вимозі законодавця - документального підтвердження на момент проведення перевірки сум податку, попередньо включених платником до складу податкового кредиту.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно з вимогами пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови (пункт 85.6 статті 85 ПК України).
Таким чином, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами. При цьому виїмка документів або інше вилучення документів правоохоронними органами має бути підтверджено доказами.
Аналогічний правовий висновок, викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 420/3103/19 та від 07.03.2024 у справі № 400/2265/20.
Також, Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29.08.2018 у справі № 815/2119/17, від 31.01.2020 у справі № 826/15328/18, від 18.03.2020 у справі № 804/708/16, від 09.10.2019 у справі № 808/9397/13-а, від 20.03.2020 у справі № 2а-9423/12/2670 неодноразово висловлював правову позицію про те, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Ненадання таких документів нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України прирівнюється до їх відсутності. У той же час, норма пункту 44.6 містить виняток - виїмка документів або інше вилучення правоохоронними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. При цьому, ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копії є самостійним правопорушенням, не пов`язаним із наявністю фактів незабезпечення зберігання документів.
У постанові від 08.09.2019 у справі № 802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.
Також у постановах від 08.08.2019 у справі № 802/1069/13-а, від 01.04.2020 у справі № 640/637/19 Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.
Позиція Верховного Суду у питанні застосування норми пункту 44.6 статті 44 ПК України є усталеною і послідовною.
Доказів того, що дані документи позивач з об`єктивних причин не міг своєчасно надати податковому органу під час проведення перевірки, в матеріалах справи немає.
Тому відповідно до пункту 44.6 ПК України вони не повинні прийматися судом .
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі № 500/6361/25 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 21.07.26