Суддя Ізмайлов І. К. 

Справа № 644/10003/24 
Провадження № 2/644/799/26 
15.07.2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року   Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: 
головуючого - судді Ізмайлова І.К., 
за участю секретаря - Книшенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/10003/24 (провадження № 644/799/26) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та припинення права власності, -
за участі: 
представника позивача - адвоката Константинової Г.В.,-
в с т а н о в и в:
В листопаді 2024 ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Куксова В.В. звернувся до ОСОБА_2 , з позовом про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та припинення права власності.
В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договорів купівлі-продажу від 15.08.2019 та 16.08.2019 укладених з ОСОБА_2 та посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. придбав нежитлову будівлю літ. «Г-1» за адресою: АДРЕСА_1 .
При укладанні договору ним не з`ясовувались підстави належності продавцю нерухомого майна та його наявність. В спірних договорах зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право приватної власності зареєстровано 16.07.2019 номер запису 32419891. Також ОСОБА_2 надано довідку № 1507 складену ТОВ «Лімінгтон» від 15.07.2019 про обстеження об`єкту нерухомості.
Вважав, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відсутні докази надання їй земельної ділянки для будівництва нежитлової будівлі, формування земельної ділянки та присвоєння їй поштової адреси, а також відсутні докази реєстрації декларації та готовності, а отже відсутні підстави для набуття права власності за ОСОБА_2 . При цьому здійснюючи державну реєстрацію права власності, реєстратор у порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не встановив відповідність вимогам закону подані ОСОБА_2 документи та не пересвідчився, що подані документи дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речового права 
Більш того, 01.02.2020 він виїхав за місцем розташування придбаної ним нерухомості та з`ясував, що будь, яка нерухомість у АДРЕСА_1 відсутня та за повідомленням КП «ХМБТІ» від 20.11.2023 за на об`єкт нерухомості за вказаною адресою інвентаризаційна справа не створювалась та не обліковувалась.
Оскільки при укладанні спірних договорів купівлі-продажу були відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право продавця на спірне майно, а державна реєстрації проведена з порушенням вимог закону то просив:
- скасувати запис про державну реєстрацію прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер запису права власності 32419891 від 16.07.2019 на нежитлову будівля літ. «Г-1»., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 
- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1»., за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.08.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 15.08.2019 року, за реєстром № 2577.
- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1»., за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.08.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 16.08.2019 року, за реєстром № 2585.
- припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1»., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32837219 від 15.08.2019, прийняте приватним ХМНО Малаховою Г.І.
- припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1»., за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32853070 від 16.08.2019, прийняте приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І.
Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова від 17.12.2024 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та припинення права власності. Визначено проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 11.09.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та припинення права власності.
При судовому розгляді представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала та зазначила, що при реєстрації речового права на нерухоме майно за ОСОБА_2 державний реєстратор допустив суттєві порушення закону, здійснив реєстрацію права власності лише на підставі довідки про обстеження нежитлової будівлі, виданої ТОВ «Лімінгтон» при укладання спірних договорів купівлі-продажу недодержано вимог, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 203 ЦК України. 
Позивач вважав, що технічний паспорт та відомості про реєстрацією права власного і це всі необхідні документи, вважав, що оскільки нотаріус посвідчує договір то належним чином перевірив всі документи. На день купівлі-продажу спінорного об`єкту нерухомості 15.08.2019 та 16.08.2019 він предмет договору не оглядав. Згодом з`ясував, що яка б то не була технічна документація на придбану ним нерухомість відсутня і кадастровий номер на земельну ділянку, на якій начеб то розташовано придбану ним будівлю відсутні. В 2023 звертався з цих питань до КП «ХМБТІ» а також намагався скасувати право власності за собою, однак йому було відмовлено.
В подальшому позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 подали суду заяви про закінчення судового розгляду за їх відсутності, позов просили задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, оголошення про її виклик розміщувались на сайті «Судова влада України» у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надавала.
Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І. про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, заяв з приводу позову не подавала.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Положеннями ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 15.08.2019 між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 15.08.2019 за реєстром № 2577.
Відповідно до п. 2 зазначеного договору майно належить продавцю на праві приватної власності згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього, право власності зареєстровано 16.07.20129, номер запису права власності 32419891, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1873556363101.
16.08.2019 між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 16.08.2019 за реєстром № 2585.
Відповідно до п. 2 зазначеного договору майно належить продавцю на праві приватної власності згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього, право власності зареєстровано 16.07.20129, номер запису права власності 32419891, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1873556363101.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 15.08.2019 за номером запису про право власності 32837219 приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, серія та номер 2577, виданий 15.08.2019 приватним нотаріусом Малаховою Г.І. внесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідентифікаційний номер: 48257774 від 15.08.2019 про право спільної часткової власності на частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (номер об`єкта нерухомого майна 1873556363101).
16.08.2019 за номером запису про право власності 32853076 приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. на підставі договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, серія та номер 2585, виданий 16.08.2019 приватним нотаріусом Малаховою Г.І. внесено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідентифікаційний номер: 48276144 від 16.08.2019 про право спільної часткової власності на частку будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (номер об`єкта нерухомого майна 1873556363101).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 16.07.2019 державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г. за реєстровим номером об`єкту нерухомості 1873556363101 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю «Г-1» розташовану у АДРЕСА_1 , загальною площею 24,9 кв.м. (номер запису про право власності 32419891). Підставами виникнення права власності зазначено Довідку 1507, видану 15.07.2019 ТОВ «Лімінгтон», технічний паспорт , серія номер 1507, виданий 15.07.2019 ТОВ «Лімінгтон».
Відповідно до довідки № 1507, виданий 15.07.2019 ТОВ «Лімінгтон» на ім`я ОСОБА_2 проведено обстеження об`єкту нерухомого майна та проведено комплекс робіт за результатами чого встановлено, нежитлову будівлю літ. «Г-1» у АДРЕСА_1 з наступними характеристиками: цегляна нежитлова будівля загальною площею 24,9 кв.м. Зазначена довідка складена експертом Шандрик О.І.
З копії кваліфікаційного сертифікату Серії АЕ № 003838 виданого 31.07.2015 Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України експерт ОСОБА_4 має спеціалізацію технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.
Разом з тим, відповідно до копії листа директора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за даними відділу збереження технічної інвентаризації документації інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна літ «Г-1» площею 24-9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 не створювалась та не обліковується.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Нормами статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Закон №1952-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зміст наведеної вище норми права свідчить про те, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.
При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18) та Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом); наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України "Про санкції", які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав; наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані не пізніше трьох робочих днів з дня отримання відповідного запиту державного реєстратора безоплатно надати запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі. Особи, винні у порушенні строку надання інформації на запит державного реєстратора, несуть адміністративну відповідальність.
Нормами ч. 1 ст. 11 Закону №1952-IV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №1952-IV заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Частиною 1 ст. 24 Закону №1952-IV визначено, що підстави для відмови в державній реєстрації прав: Так відповідно до п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Частиною 1 ст. 27 Закону №1952-IV (в редакції закону чинному на день реєстрації права власності за ОСОБА_2 ) передбачено підстави для державної реєстрації прав, а саме державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:
1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;
2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;
4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;
5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;
6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;
7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;
8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;
9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;
10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;
11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;
12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;
13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок №1127).
Пунктами 40, 41 Порядку №1127 (в редакції чинній на день реєстрації права власності за ОСОБА_2 ) передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” та цим Порядком.
Для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Матеріалами справи підтверджується, що 16.07.2019 ОСОБА_2 звернулась до КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області з заявою № 35024555 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м розташовану у АДРЕСА_1 та на підтвердження права власності надала Довідку 1507, видану 15.07.2019 ТОВ «Лімінгтон», технічний паспорт, серія номер 1507, виданий 15.07.2019 ТОВ «Лімінгтон» на підставі чого державним реєстратором Луценком П.Г. проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно - нежитлову будівлю «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м розташовану у АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 32419891, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1873556363101.
Таким чином, документи, надані ОСОБА_2 державному реєстратору не відповідали вимогам законодавства, а отже, право власності на нерухоме майно не підлягало реєстрації, а реєстраційні дії вчинені з порушенням вимог ст.ст. 3, 10, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, виходячи з того, що рішення про реєстрацію права власності винесене державним реєстратором із порушенням вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», доходить висновку, що вимоги позивача щодо скасування рішення державного реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценком Павлом Геннадійовичем № 32419891 від 16.07.2019 на нежитлову будівлю «Г-1» розташовану у АДРЕСА_1 , загальною площею 24,9 кв.м. щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 3 ст.334 ЦК право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19).
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року у справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)).
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.
За положеннями ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Виходячи з того, що судом встановлені порушення допущені державним реєстратором Солоницівської селищної ради Харківської області при реєстрації права власності об`єкту нерухомості за реєстровим номером 1873556363101 за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю «Г-1» розташовану у АДРЕСА_1 , загальною площею 24,9 кв.м. і суд дійшов висновку про необхідність скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 32419891 від 16.07.2019 то у зв`язку з порушенням закону – правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, що є підставою до визнання недійсності правочину, суд визнає недійсними договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 укладений від 15.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 15.08.2019 за реєстром № 2577, а також договір купівлі-продажу 1/2 частки нежитлової будівлі літ. «Г-1» загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 укладений від 16.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. 16.08.2019 за реєстром № 2585.
За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Оскільки позивачем у даній справі не заявлялись вимоги про повернення сторін у первинний стан, а також з матеріалів справи вбачається, що позивачем заперечується існування об`єкту договору купівлі-продажу, як зазначено в самому договорі, то суд не вирішує питання про застосування двосторонньої реституції, оскільки сторони не позбавлені права вирішувати це питання в подальшому.
У зв`язку з визнання договорів купівлі-продажу від 15.08.2019 та 16.08.2019 недійсними суд припиняє право власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
У зв`язку з чим суд скасовує у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 32837219 від 15.08.2019, індексний номер: 48257774 від 15.08.2019 та про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 32853076 від 16.08.2019, індексний номер 48276144 від 16.08.2019. щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 . 
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141, 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені витрати на сплату судового збору при зверненні до суду у сумі 6056,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 229, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -
у х в а л и в :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про скасування запису про державну реєстрацію, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та припинення права власності – задовольнити.
Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32419891 від 16.07.2019 щодо державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 вчиненого на підставі рішення державним реєстратора КП «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Харківської області Луценком Павлом Геннадійовичем про державну реєстрацію права та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 47808812 від 16.07.2019.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.08.2019 року 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною, зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2577 від 15.08.2019.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.08.2019 року 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною, зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2585 від 16.08.2019.
Припинити право власності  ОСОБА_1 на 1/2 частку нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32837219 від 15.08.2019 щодо державної реєстрації права власності на 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 вчиненого на підставі рішення державним реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни про державну реєстрацію права та їх обтяжень із відкриттям розділу, індексний номер: 48257774 від 15.08.2019.
Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку нежитлову будівлю літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32853076 від 16.08.2019 щодо державної реєстрації права власності на 1/2 частку нежитлової будівлі літ. «Г-1», загальною площею 24,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 вчиненого на підставі рішення державним реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни про державну реєстрацію права та їх обтяжень із відкриттям розділу, індексний номер: 48276144 від 16.08.2019.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056,00 грн.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції з дня складання повного рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст. 354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 15.07.2026 р.
Позивач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач – ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа – Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, реєстраційний номер ліцензії №5734, адреса: вул. Євгенія Єніна, 4-А, м. Харків, 61165.

Суддя:           І.К. Ізмайлов