Справа №949/2411/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року    м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс», яке є правонаступником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник первісного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» Марія Ткаченко через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року у загальному розмірі 23377,56 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №3190946, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн строком на 15 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.
Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, заповнення відповідачем анкети-заяви, акцепту запропонованих умов та підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» є належним способом підписання електронного правочину та прирівнюється до власноручного підпису.
Перед укладенням кредитного договору відповідач самостійно зазначив свої персональні та контактні дані, реквізити платіжної картки, підтвердив ознайомлення з умовами кредитування, Правилами надання фінансових кредитів та паспортом споживчого кредиту, після чого здійснив акцепт договору шляхом використання одноразового ідентифікатора, направленого на вказаний ним номер мобільного телефону.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої були зазначені ним під час оформлення кредиту, що підтверджується матеріалами справи.
У подальшому право грошової вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року.
Надалі, 10 березня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором про споживчий кредит №3190946 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підставі договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора та право вимоги до відповідача.
Первісний позивач зазначав, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк у повному обсязі не повернув, проценти за користування кредитом та комісію не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату звернення до суду загальний розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року становить 23377,56 грн, яка складається з: 3764,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту, 18453,56 грн заборгованості за процентами та 1160,00 грн заборгованості за комісією.
Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 травня 2026 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» Матвійок Олени Володимирівни про залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено. Залучено до участі у справі №949/2411/25 правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» — Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» (а.с. 58-59).
До початку розгляду справи від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» Матвійок О.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить розміщене оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик (а.с. 78) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3190946.
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Укладенню договору передувало заповнення відповідачем анкети-заяви, зазначення необхідних персональних, контактних і платіжних даних, ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованих умов шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Згідно з пунктом 1.1 договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, на строк, установлений пунктом 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній пунктом 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором строк і виконати інші зобов`язання у повному обсязі.
Відповідно до пункту 1.2 договору сума кредиту становить 4000,00 грн. Згідно з пунктом 1.3 договору кредит надається строком на 15 днів, починаючи з 07 жовтня 2021 року. Пунктом 1.4 договору визначено, що кінцевим строком повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 22 жовтня 2021 року.
Відповідно до пункту 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом, без урахування суми кредиту, становлять 2960,00 грн та включають проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту.
Згідно з пунктом 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1160,00 грн та нараховується одноразово за ставкою 29,00 % від суми кредиту. Відповідно до пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом у межах погодженого строку становлять 1800,00 грн та нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору встановлено стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами договору також визначено порядок продовження строку кредитування, порядок сплати платежів і наслідки порушення позичальником строків виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Прийняття пропозиції укласти договір здійснюється позичальником шляхом направлення електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається на зазначений позичальником номер мобільного телефону.
Згідно з пунктами 6.3–6.5 договору, приймаючи пропозицію кредитодавця, позичальник підтверджує ознайомлення та згоду з договором, його додатками і Правилами надання фінансових кредитів, а договір, укладений в електронній формі, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та підписаного власноручним підписом позичальника.
Судом досліджено анкету-заяву на кредит №3190946, створену на сайті miloan.ua 07 жовтня 2021 року. У ній зазначено суму кредиту 4000,00 грн, строк кредиту 15 днів, дату повернення 22 жовтня 2021 року, загальну суму до повернення 6960,00 грн, а також персональні та контактні дані відповідача, які відповідають даним, наведеним у кредитному договорі.
Під час оформлення анкети-заяви відповідач надав згоду на перевірку відомостей у бюро кредитних історій, обробку персональних даних, проходження фінансового моніторингу, підтвердив ознайомлення з Правилами надання фінансових кредитів та умовами кредитування.
Із довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір №3190946 від 07 жовтня 2021 року, було ідентифіковано кредитодавцем. Акцепт договору відповідачем здійснено шляхом підписання електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора V10994, який 07 жовтня 2021 року було направлено на зазначений відповідачем номер мобільного телефону.
Судом також досліджено паспорт споживчого кредиту №3190946, з якого вбачається, що типом кредиту є кредит для задоволення особистих потреб позичальника, сума кредиту становить 4000,00 грн, строк кредитування — 15 днів, спосіб надання — переказ на картковий рахунок, забезпечення не застосовується.
У паспорті споживчого кредиту зазначено процентну ставку 3,00 % за кожен день користування кредитом у межах строку кредитування, стандартну процентну ставку 5,00 % за кожен день користування кредитом, комісію за надання кредиту у розмірі 1160,00 грн, загальні витрати за кредитом у розмірі 2960,00 грн та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача у розмірі 6960,00 грн.
З графіка платежів за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року вбачається, що на дату видачі кредиту відповідачу надається 4000,00 грн, а 22 жовтня 2021 року він повинен сплатити 6960,00 грн, з яких 4000,00 грн — сума кредиту, 1800,00 грн — проценти за користування кредитом та 1160,00 грн — комісія за надання кредиту.
На підтвердження виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за договором матеріали справи містять квитанцію виплати, відповідно до якої 07 жовтня 2021 року о 20 год. 49 хв. Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» здійснено виплату кредитних коштів у сумі 4000,00 грн на платіжну картку відповідача з призначенням платежу «Кошти згідно договору 3190946».
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №3190946 вбачається, що 07 жовтня 2021 року відповідачу видано кредит у сумі 4000,00 грн та нараховано комісію за його надання у розмірі 1160,00 грн. У період з 08 жовтня 2021 року до 22 жовтня 2021 року нараховувалися проценти за користування кредитом по 120,00 грн за кожен день, а в подальшому здійснювалися нарахування відповідно до умов договору з урахуванням прострочення.
Розрахунок також містить відомості про здійснені відповідачем часткові платежі, які були враховані кредитодавцем при визначенні залишку заборгованості, унаслідок чого розмір неповернутої основної суми кредиту становить 3764,00 грн.
Отже, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №3190946, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 4000,00 грн, тоді як відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та комісії у повному обсязі не виконав.
Як убачається з розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників, станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року у загальному розмірі 23377,56 грн, яка складається з: 3764,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту, 18453,56 грн заборгованості за процентами та 1160,00 грн заборгованості за комісією.
Поданий розрахунок заборгованості містить відомості про дату видачі кредиту, розмір отриманих коштів, строки користування кредитом, порядок та розмір нарахування процентів і комісії, здійснені відповідачем часткові платежі, а також дані щодо руху коштів та наявності прострочення виконання зобов`язань.
Відповідач зазначений розрахунок не спростував, альтернативного розрахунку суду не надав. Матеріали справи не містять доказів неправильності визначення заявленої до стягнення суми, її повного чи часткового погашення в іншому розмірі або припинення зобов`язання з інших передбачених законом підстав.
Отже, судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року належним чином не виконав, у визначений договором строк кредитні кошти та передбачені договором платежі у повному обсязі не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтями 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, та підписаний його стороною.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття іншою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви в електронній формі, направлення електронного повідомлення або вчинення інших дій, які вважаються прийняттям пропозиції.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин може бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, якщо такий спосіб підписання погоджений сторонами.
За змістом Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному цим Законом, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 1048–1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти та сплатити проценти у строк і в порядку, встановлених договором, а у разі прострочення повернення кредиту настають наслідки, визначені договором та законом.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а боржник є таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений строк.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року укладено між сторонами належним чином, його істотні умови погоджено, кредитні кошти відповідачу фактично надано, однак відповідач свої грошові зобов`язання у повному обсязі не виконав. У зв`язку з цим з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23377,56 грн.
Вирішуючи питання належності позивача та наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» права вимоги до відповідача, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як убачається з матеріалів справи, право грошової вимоги за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року.
Факт переходу права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» підтверджується договором факторингу, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, який містить відомості щодо відповідача і спірного кредитного договору.
У подальшому, 10 березня 2023 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» передано право вимоги до відповідача за договором №3190946.
Факт переходу права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підтверджується договором відступлення права вимоги, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, який містить відомості щодо ОСОБА_1 , договору №3190946 та заборгованості за ним у розмірі 23377,56 грн.
Таким чином, на час звернення до суду з цим позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було належним кредитором відповідача за договором про споживчий кредит №3190946 та мало право вимагати виконання зобов`язання у судовому порядку.
Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено послідовний перехід права вимоги за спірним кредитним зобов`язанням від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у подальшому до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», а після відкриття провадження у справі — до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс».
Таким чином, належним позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс», до якого перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №3190946 у межах прав, що належали попередньому кредитору.
Що стосується позовних вимог щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення та звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані належні та допустимі докази, зокрема договір про надання правничої допомоги, додаткові угоди до нього, акти приймання-передачі наданих послуг, а також документи, що підтверджують оплату гонорару або обов`язок його сплати. Зазначені витрати мають бути реальними, фактично понесеними або такими, що підлягають сплаті, та підтвердженими належними доказами.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України» при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також із критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характеру спірних правовідносин та фінансового стану сторін.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц, у якій зазначено, що розмір гонорару адвоката визначається виключно за домовленістю між адвокатом та клієнтом і суд не має повноважень втручатися у відповідні договірні правовідносини. Водночас суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, зобов`язаний перевірити співмірність заявлених витрат із критеріями, визначеними цивільним процесуальним законодавством.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір таких витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані такі витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час судового розгляду, а також дії сторін щодо досудового врегулювання спору.
Як вбачається з матеріалів справи, первісним позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №2444 від 01 вересня 2025 року, а також витяг з Акта №14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року.
Із зазначених документів убачається, що правнича допомога надавалася саме у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року, а виконавцем правничої допомоги є Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс».
Зокрема, відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №2444 від 01 вересня 2025 року погоджено надання правничої допомоги у даній справі із визначенням обсягу послуг та їх вартості, а саме: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години по 2000,00 грн, що становить 4000,00 грн, та складання позовної заяви тривалістю 3 години по 3000,00 грн, що становить 9000,00 грн.
З витягу з Акта №14 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року вбачається, що Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» правничі послуги у справі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000,00 грн та складання позовної заяви вартістю 9000,00 грн, що в сукупності становить 13000,00 грн. Послуги прийняті клієнтом без зауважень.
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує не лише факт їх документального підтвердження, але й критерії співмірності, розумності та необхідності таких витрат. При цьому суд бере до уваги, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, не є складною за характером спірних правовідносин, не потребувала значного обсягу додаткових процесуальних дій, подання великої кількості заяв по суті спору, участі представника позивача у судових засіданнях чи формування нової або складної правової позиції, оскільки спір стосується типових правовідносин щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а судова практика з даної категорії справ є усталеною.
Крім того, предмет спору та ціна позову, яка становить 23377,56 грн, не є співмірними із заявленим до стягнення розміром витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн. Аналізуючи докази, надані на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, їх відповідність критерію реальності адвокатських послуг та співмірності складності справи, враховуючи характер спору, обсяг фактично наданих послуг, витрачений адвокатом час, а також принцип розумності та пропорційності судових витрат, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн є завищеним і не відповідає критерію співмірності.
За таких обставин суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу частково, а саме у розмірі 5000,00 грн.
Крім того, при зверненні до суду первісним позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0570450033 від 30 жовтня 2025 року.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 04 травня 2026 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс», а відповідно до статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, є обов`язковими для нього так само, як вони були обов`язковими для особи, яку він замінив, судові витрати, понесені у зв`язку із зверненням до суду та розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача на користь правонаступника позивача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 204, 205, 207, 512–517, 525, 526, 530, 610–612, 625, 626, 628, 629, 638, 1048–1050, 1054, 1077–1079 Цивільного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 55, 76–81, 128, 133, 137, 141, 247, 258–259, 263–265, 273, 280–282, 354–355 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс», яке є правонаступником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит №3190946 від 07 жовтня 2021 року у розмірі 23377,56 грн (двадцять три тисячі триста сімдесят сім гривень 56 копійок), яка складається з: 3764,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту, 18453,56 грн заборгованості за процентами та 1160,00 грн заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) та судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс», місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, поверх 3, приміщення 12, код ЄДРПОУ 43520773.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.