454/2243/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Веремчук О. А. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , 
за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 20.05.2026 року біля 10.30год. в м.Сокаль по вул.Шептицького, 93 Шептицького району керував автомобілем марки «Volkswagen Passat НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 покинув місце події. При спілкуванні з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, шо не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті чи в найближчому медичному закладі відмовився та повідомив, що вживав алкоголь після ДТП.
Порушник в судове засідання не прибув.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мацей М.М. надав клопотання про зупинення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 , на військовій службі до його звільнення з військової служби. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , відповідно до довідки від 18 червня 2026 року, перебуває на військовій службі, а тому позбавлений можливості брати участь в розгляді справи та надавати свої пояснення особисто в суді, отже, з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - існує необхідність у зупиненні провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_3 , з військової служби. При розгляді клопотання просив врахувати постанову ВП ВС від 12 листопада 2025 року у справі 754/947/22. Також, захисником було подано клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, оскільки матеріали справи, зокрема протокол, схема ДТП, пояснення) містять суттєві суперечності щодо обставин пригоди, механізму виникнення ДТП, швидкісного режиму та дій учасників дорожнього руху. Крім цього, захисник подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази пошкодження транспортного засобу, як і не доведено, що такі були спричинені саме 20.05.2026р. за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши представника порушника суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне право-порушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності отримала судову повістку завчасно та має можливість подати свої письмові пояснення щодо обставин справи, крім того має захисника адвоката Мацея М.М., який представляє інтереси під час розгляду справи в суді (який надав, зокрема клопотання про призначення експертизи та клопотання про закриття провадження), тому має змогу забезпечити належним чином свій судовий захист. 
Питання зупинення та відновлення строків, визначених ст.38 КУпАП, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. За таких обставин застосування судом не передбачених законом процесуальних механізмів призвело б до порушення принципу правової визначеності, створення невизначеності щодо порядку розгляду справи та фактичного виходу суду за межі наданих повноважень, що є неприпустимим.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої втручання у права особи та застосування процесуальних механізмів повинно здійснюватися виключно «на підставі закону» та бути передбачуваним для учасників провадження (зокрема, рішення у справах «Крюслен проти Франції» та «Маліж проти Франції»). Відсутність чіткої правової норми щодо зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення виключає можливість застосування таких механізмів судом шляхом розширеного тлумачення.
Разом з тим, згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Частиною 2 цієї статті при розгляді справи за ст.124 та ст.122-4 КУпАП не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Також, слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Посилання захисника на правові висновки ВП Верховного Суду у справі №754/947/22 є безпідставними, оскільки зазначене рішення ухвалено в межах цивільного судочинства та стосується застосування положень п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Водночас провадження у справах про адміністративні правопорушення регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, який не передбачає можливості зупинення провадження у подібних випадках. Норми ЦПК України, а також сформовані на їх підставі правові позиції Верховного Суду, не можуть бути застосовані за аналогією, оскільки таке застосування призведе до розширення процесуальних прав та обов`язків учасників провадження поза межами спеціального закону, що суперечить принципу юридичної визначеності. Крім того, правові висновки, викладені у вказаних постановах, стосуються зупинення провадження у зв`язку з обов`язковістю участі сторони у відповідному виді судочинства, тоді як у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи не є обов`язковою, а її право на захист може бути реалізовано через захисника або шляхом подання письмових пояснень. Таким чином, наведена захисником судова практика не є релевантною до спірних правовідносин та не підлягає застосуванню при вирішенні даного питання.
З урахуванням зазначеного, суддя дійшов до висновку, що заява про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути направлена на досягнення мети спливу строків визначених ст.38 КУпАП та як наслідок, уникнення притягнення особи до адміністративної відповідальності, що може містити ознаки зловживання процесуальним правом.
На підставі зазначеного, суддя дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про зупинення провадження у даній справі.
Разом з тим, щодо клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи слід вказати наступне.
Відповідно до ч. 1ст. 273 КУпАП експертиза призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу».
Отже, для призначення судової експертизи необхідно встановити чи дійсно для прийняття рішення у справі необхідні спеціальні знання. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Суд вважає що стороною захисту не доведено необхідність наявності спеціальних знань для визначення наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правила та подією дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Також, суд звертає увагу, що в провадженні Сокальського районного суду Львівської області перебувала справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП, під час розгляду якої ні правопорушником, ні захисником не заявлялось жодних клопотань про призначення судових експертиз та постановою від 27.07.2026 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 та ст.122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в 3400 грн. 
Таким чином, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи слід відмовити.
Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст.130КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Пунктом 2.3«б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 2.10 «є» ПДР передбачено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Згідно вимогст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право воло-діти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З рапорту встановлено, що 20.05.2026 року близько 10.45год було прийняте повідомлення про ДТП без травмованих яке трапилося у місті Сокаль по вул. Шептицького 93. Прибувши на місце події було виявлено гр. ОСОБА_4 яка повідомила, що: «керуючи транспортним засобом Фольцваген «Джета» днз. НОМЕР_3 зупинилася по вул. Шептицького 93 на пішохідному переході для надання руху пішоходам. Під час зупинки відчула удар з заду автомобіля, вийшовши з машини для з`ясування обставин та спілкування з водієм т.з. Фольцваген Пасат днз. НОМЕР_1 який представився ОСОБА_5 , останній просив розібратись на місці. Оскільки людина військовий вирішила погодитись та покинули місце ДТП поїхавши до майстра для узгодження суми збитків. Після узгодження суми за пошкодження, водій ОСОБА_1 за його слова поїхав за грошима і від тоді на зв`язок не виходив. Зрозумівши, що мене ошукали я повернулась на місце ДТП та викликала поліцію». Вжитими заходами з пошуку водія ОСОБА_1 останнього було виявлено по місцю проживання, а саме АДРЕСА_1 . При спілкуванні із водієм ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці), тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку та у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Повідомив що вживав алкоголь після ДТП. Після цього водієві було роз`яснено його права, та складено адміністративні протоколи за ст. 130 КУпАП ч., 4 та 124 КУпАП, 122-4 КУпАП.
З письмових пояснень ОСОБА_2 від 20.05.2026 вбачається, що о 10.30год. керуючи транспортним засобом Фольцваген «Джета» днз. НОМЕР_3 зупинилася по вул. Шептицького 93 на пішохідному переході для надання руху пішоходам. Під час зупинки відчула удар з заду автомобіля, вийшовши з машини для з`ясування обставин та спілкування з водієм т.з. Фольцваген Пасат днз. НОМЕР_1 який представився ОСОБА_5 , останній просив розібратись на місці. Оскільки людина військовий вирішила погодитись та покинули місце ДТП поїхавши до майстра для узгодження суми збитків. Після узгодження суми за пошкодження, водій ОСОБА_1 за його слова поїхав за грошима і від тоді на зв`язок не виходив. Зрозумівши, що мене ошукали я повернулась на місце ДТП та викликала поліцію.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що за викликом на місце ДТП приїхали поліцейські, де була заявниця ОСОБА_2 , яка повідомила обставини даної ДТП, інший учасник ДТП на місці пригоди відсутній. Поліцейськими було проведено розшукові дії, якими встановлено місце проживання правопорушника. Прибувши за місцем проживання ОСОБА_1 , працівники поліції повідомили про вчинене ДТП. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на що він повідомив, що випив після ДТП, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога в медичному закладі, на що останній відмовився.
Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується схемою місця ДТП; письмовими поясненнями самого учасників та відомостями з бази «Пошук посвідчення водія ГСЦ».
Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП настали в момент його вживання алкогольного напою після вчинення ДТП.
Отже, для притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП є достатнім встановлення факту дорожньо-транспортної пригоди за участю особи, яка керувала транспортним засобом, та вживання нею спиртних напоїв до проведення уповноваженою особою медичного огляду.
Крім того, обставини вчинених правопорушень уповноваженою особою патрульної поліції були встановлені, виходячи, зокрема й з пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Водночас момент вживання алкогольних напоїв порушника, який причетний до ДТП, у даному випадку, можливо встановити лише з пояснень водія. Отже при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, обґрунтовано були враховані пояснення особи, яка притягається до відповідальності, який пояснив, що вживав алкогольний напій (пиво) після ДТП, зафіксовані на нагрудну камеру патрульних поліцейських, відеозаписи переглянуті судом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер даних правопорушень, особу порушника та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Керуючись ст.ст.36, 283-285 КУпАП 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. 
Стягнути ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: О. А. Веремчук