Справа № 930/517/25
Провадження №2/930/90/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026 року  м.Немирів 
Немирівський районний суд Вінницької області в складі
головуючої судді Войницької Т.Є.,
за участі секретаря судового засідання Шелест Л.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Головенка Євгена Васильовича до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача – адвокат Головенко Є.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позов обґрунтований тим, що з відповідачем по даній справі - ОСОБА_2 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 05.12.2018 року було розірвано.
Від спільного подружнього життя в їхній сім`ї народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно заочного рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 року з ОСОБА_2 стягуються на користь позивача аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно.
Представник позивача зазначає, що на сьогоднішній день, враховуючи стрімке на даний час зростання в Україні цін на продукти харчування, одяг, а також інше, що необхідне для нормального догляду, розвитку та виховання дітей, позивачу вкрай важко на даний час матеріально утримувати їхню з відповідачем дитину, враховуючи той розмір аліментів, який був визначений рішенням суду.
Представник позивача вважає, що відповідач має можливість здійснювати один із своїх батьківських обов`язків по відношенню до їхньої з позивачем дитини, а саме надавати матеріальну допомогу на її утримання у частці від свого доходу, оскільки ОСОБА_2 здоровий та молодий чоловік, інших утриманців у нього немає.
У зв`язку із зазначеним, представник позивача вважає за доцільне змінити спосіб стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 07.03.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Головенко Є.В. не з`явилися, у позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направленням судової повістки, однак рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повертались з відміткою: «Адресат відсутній».
Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 29.12.2010.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 05.12.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Cт. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачка посилається на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини та на даний час їхні спільний з відповідачем син потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька, відповідно до положень Закону.
При визначенні нового розміру аліментів суд враховує, що утримання ОСОБА_3 , якому на даний час виповнилось 15 років, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, відповідач не має на утриманні інших осіб, є здоровим та взмозі працювати (зворотнього у справі не встановлено), а також суд приймає до уваги, що розмір аліментів не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  у зв`язку із чим вважає необхіднім позов задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів, присуджений на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 у справі № 140/2148/18 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу),  але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, які понесені позивачем і документально підтвердженні.
Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., за ставками судового збору на час пред`явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів.
Крім того позивач просить стягнути понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У матеріалах справи наявні ордер на надання правничої допомоги від 26.02.2025, договір про надання правничої допомоги від 26.02.2025 та платіжна інструкція №2.99177709.1 від 26.02.2025 про сплату ОСОБА_1 за надання послуг згідно Договору про надання правничої допомоги від 26.02.2025 кошти в розмірі 3000 грн.
Дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 89, 137, 141, 211, 258, 259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну представника позивача представника позивача ОСОБА_5 – адвоката Головенка Євгена Васильовича до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 року у справі №140/2148/18.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягненню дитиною повноліття.
Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 року (справа № 140/2148/18).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), понесені нею судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі гривень) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       Т. Є. Войницька