П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/3952/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В. 
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П. 
06 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Управління капітального будівництва Житомирської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним і скасування висновку, 
В С Т А Н О В И В :
Управління капітального будівництва Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним і скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-12-23-012527-а від 03.02.2025.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-12-23-012527-а від 03.02.2025.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» і законності зобов`язальної частини висновків органів державного фінансового контролю.
Апелянт зазначає, що закупівля, яка була предметом моніторингу, здійснювалася на підставі підпункту 8 пункту 13 Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178, як закупівля додаткових робіт до основного договору. За таких обставин для перевірки правомірності застосування зазначеної підстави контролюючий орган мав право витребувати документи, які характеризують виконання основного договору, оскільки лише їх аналіз дає можливість встановити, чи дійсно закуплені роботи є додатковими, чи не дублюють уже виконані роботи та чи існували законні підстави для незастосування конкурентної процедури закупівлі.
На думку апелянта, позивач, всупереч вимогам частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», не надав витребуваних документів, обмежившись посиланням на проектну документацію, скоригований проект та експертний звіт, що не може вважатися належним виконанням обов`язку щодо надання пояснень та документів на запит органу державного фінансового контролю.
Крім того, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо незаконності зобов`язальної частини висновку про результати моніторингу, оскільки спосіб усунення порушення визначений відповідно до статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552. При цьому відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.03.2023 у справі №640/26603/21, від 30.03.2023 у справі №420/11945/21 та від 15.08.2024 у справі №120/12783/23, які, на його переконання, суд першої інстанції безпідставно не врахував.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що На підставі наказу начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 13.01.2025 №2-з з 13.01.2025 по 03.06.2025 проведено моніторинг процедури закупівлі без використання електронної системи за предметом: «Капітальний ремонт споруд цивільного захисту (найпростішого укриття) в будівлі Ліцею № 21 міста Житомира за адресою: м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера,6-а» (коригування) (CPV ДК 021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) (ідентифікатор закупівлі: UA-2024-12-23-012527-a).
Результати проведеного моніторингу викладені у висновку від 03.02.2025.
Предметом аналізу були питання: дотримання Управління капітального будівництва Житомирської міської ради (далі - Замовник) законодавства у сфері публічних закупівель при плануванні закупівлі, визначенні предмета закупівлі, відображенні закупівлі у річному плані, оприлюдненні інформації щодо закупівлі, укладанні договору, в тому числі його відповідності вимогам законодавства, своєчасності надання інформації та документів у випадках, передбачених законодавством.
Під час моніторингу проаналізовані: річний план закупівель на 2024 рік, обгрунтування підстави здійснення закупівлі без використання електронної системи закупівель від 23.12.2024 № 49, експертний звіт (позитивний) від 22.11.2024 №241101-19/А, лист щодо укладання договору про закупівлю від 19.12.2024 № 531/вих,договір про закупівлю від 23.12.2024 № 78, пояснення Замовника з копіями документів, отримані через електронну систему закупівель 22.01.2025 та 30.01.2025.
З метою дослідження питання щодо наявності підстав, передбачених підпунктом 8 пункту 13 Особливостей, для укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів, посадовою особою органу державного фінансового контролю, відповідальною за проведення моніторингу процедури закупівель, 17.01.2025 та 27.01.2025 через електронну систему закупівель, надано, запити про надання Замовником пояснень (інформації, документів), зокрема, щодо надання переліку (найменування та обсяг) додаткових робіт, які виникли в ході виконання будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт споруд цивільного захисту (найпростішого укриття) в будівлі Ліцею № 21 міста Житомира за адресою: м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 6-а», що є предметом даної закупівлі.
Проте, Замовником 22.01.2025 та 30.01.2025 надані через електронну систему закупівель відповіді, а саме: «Щодо переліку робіт, відповідно до робочого проекту на додаткові роботи за договором від 23.12.2024 № 78, який пройшов експертизу (Зведені кошторисні розрахунки вартості об`єкта будівництва, Локальні кошториси на будівельні роботи) повідомляємо, що із затребуваною інформацією можна ознайомитись на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за реєстраційними номерами, наведеними вище (див. п. 1). Таким чином доступ у режимі реального часу до відомостей та документів Реєстру будівельної діяльності, зокрема первісної та скоригованої проектної документації, кошторисної документації, експертного звіту по об`єкту будівництва: «Капітальний ремонт споруд цивільного захисту (найпростішого укриття) в будівлі Ліцею № 21 міста Житомира за адресою: м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 6-а» забезпечено на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за реєстраційними номерами: - проектна документація (усі редакції): PD01:6698-2148-4564-6039, - кошторисна документація до коригування:EM01:8292-5874-3336-2764, - кошторисна документація після коригування: EM01:7096-2592-6759-3237, - експертний звіт: EX01:7113-9599-1834-0078».
Таким чином, в порушення вимог частини 5 статті 8 Закону, Замовником надано пояснення, в якому відсутня інформація (документи) щодо переліку робіт, які виконані за початковим проектом по даному предмету закупівлі згідно основного договору від 08.11.2023 № 146 (акти приймання виконаних будівельних робіт (формиКБ-2В)).
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи щодо недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема притягнення до відповідальності осіб, якими допущені порушення, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
За результатами аналізу питання щодо своєчасності надання інформації та документів Замовником у випадках, передбачених законодавством установлено порушення вимог частини 5 статті 8 Закону. За результатами аналізу питання дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель при плануванні закупівлі, визначенні предмета закупівлі, відображенні закупівлі у річному плані, оприлюдненні інформації щодо закупівлі, укладанні договору, в тому числі його відповідності вимогам законодавства, своєчасності надання інформації та документів у випадках, передбачених законодавством, - порушень не встановлено.
Не погоджуючись із вказаним висновком позивач звернувся з позовом до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII(далі - Закон №2939-XII).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2939-XII, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до статті 2 Закону №2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Порядок проведення органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 5 Закону №2939-XII, контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється, зокрема, шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі». Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII(ділі - Закон №922-VIII).
За приписами п. 9 частини 1статті 1 Закону №922-VIIIвизначено, що замовники органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.
До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав.
Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №922-VIII передбачено, що електронна система закупівель інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує проведення процедур закупівель, створення, розміщення, оприлюднення та обмін інформацією і документами в електронному вигляді, до складу якої входять веб-портал Уповноваженого органу, авторизовані електронні майданчики, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією та документами.
Відповідно до п. 14 статті 1 Закону №922-VIII, моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель врегульовано положеннями статті 8 Закону №922-VIII.
Частиною 1 зазначеної статті визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії (частина 2).
Згідно з частиною 3 статті 8 Закону №922-VIII, повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі орган державного фінансового контролю оприлюднює в електронній системі закупівель протягом двох робочих днів з дня прийняття такого рішення із зазначенням унікального номера оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі, а також опису підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі.
Строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель (частина 4).
У відповідності до частини 5 статті 8 Закону №922-VIII, протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що право контролюючого органу на витребування документів не є формальним та не обмежується виключно документами, безпосередньо завантаженими замовником до електронної системи закупівель. Вирішальним є те, чи є відповідні документи необхідними для встановлення обставин, що досліджуються під час моніторингу, та чи можуть вони підтвердити або спростувати дотримання замовником вимог законодавства у сфері публічних закупівель.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, предметом проведеного відповідачем моніторингу була закупівля додаткових робіт без використання електронної системи закупівель, здійснена на підставі підпункту 8 пункту 13 Особливостей здійснення публічних закупівель, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178.
Зазначена правова підстава передбачає можливість укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів лише за наявності сукупності визначених законом умов, зокрема якщо після укладення основного договору виникла необхідність у закупівлі додаткових робіт, пов`язаних із предметом основного договору, які технологічно пов`язані з ним, закуповуються у того самого виконавця, здійснюються протягом трьох років після укладення основного договору та їх загальна вартість не перевищує п`ятдесяти відсотків ціни такого договору.
Отже, встановлення факту існування саме додаткових робіт у розумінні підпункту 8 пункту 13 Особливостей неможливе без дослідження змісту та обсягу робіт, що були передбачені і фактично виконувалися за основним договором про закупівлю.
Саме тому під час проведення моніторингу відповідач обґрунтовано витребував у позивача документи, які дають можливість зіставити обсяг робіт, виконаних за первісним проєктом, з роботами, закупленими за договором на додаткові роботи, зокрема акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в.
На переконання колегії суддів, зазначені документи безпосередньо стосуються предмета моніторингу, оскільки лише шляхом їх дослідження можливо встановити, чи дійсно закуплені роботи є додатковими, чи вони фактично дублюють роботи, передбачені основним договором, а також чи були наявні законні підстави для застосування винятку із конкурентної процедури закупівлі.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що витребувані відповідачем документи стосувалися іншої процедури закупівлі, а тому не могли бути предметом запиту під час проведення моніторингу, колегія суддів вважає передчасним та таким, що ґрунтується на надто вузькому тлумаченні положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».
Сам по собі факт того, що акти приймання виконаних робіт були складені в межах виконання основного договору, не свідчить про їхню юридичну непричетність до предмета перевірки, оскільки саме основний договір є тією правовою підставою, з якою закон пов`язує можливість укладення договору на додаткові роботи без проведення відкритих торгів.
Отже, доводи позивача, покладені судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення, про неможливість витребування зазначених документів лише з тієї підстави, що вони стосуються виконання основного договору, не відповідають змісту підпункту 8 пункту 13 Особливостей та фактично унеможливлюють здійснення органом державного фінансового контролю належної перевірки законності застосування замовником виняткової процедури закупівлі.
Колегія суддів також враховує, що положення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» не містять будь-яких обмежень щодо переліку документів, які можуть бути витребувані органом державного фінансового контролю під час здійснення моніторингу. Єдиною умовою є їх зв`язок із питаннями, що досліджуються під час такого моніторингу.
Оскільки у цій справі предметом дослідження була правомірність застосування підпункту 8 пункту 13 Особливостей, запит відповідача щодо надання актів виконаних робіт за основним договором був об`єктивно необхідним для перевірки наявності визначених законом умов застосування цього винятку.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що запитувані відповідачем акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в стосувалися іншої процедури закупівлі, а тому їх ненадання не могло утворювати порушення вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».
Такий висновок суду першої інстанції зроблений без урахування правової природи спірних правовідносин та особливостей здійснення закупівлі додаткових робіт на підставі підпункту 8 пункту 13 Особливостей, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.
Як убачається з матеріалів справи, підставою для укладення позивачем договору без використання електронної системи закупівель визначено саме виникнення необхідності у закупівлі додаткових робіт, пов`язаних із предметом основного договору про закупівлю від 08.11.2023 № 146.
Отже, наявність або відсутність передбачених законом умов для застосування зазначеної підстави безпосередньо залежить від встановлення змісту, обсягу та характеру робіт, які були передбачені первісною проєктною документацією та фактично виконувалися за основним договором.
Саме з цією метою посадовою особою органу державного фінансового контролю під час проведення моніторингу було витребувано інформацію та документи щодо виконання основного договору, зокрема акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, які дають можливість встановити перелік фактично виконаних робіт, співвіднести їх із роботами, що стали предметом додаткової закупівлі, та перевірити дотримання вимог підпункту 8 пункту 13 Особливостей.
Натомість позивач, відповідаючи на запити органу державного фінансового контролю від 17.01.2025 та 27.01.2025, фактично обмежився посиланням на скориговану проєктно-кошторисну документацію та реєстраційні номери документів у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, однак не надав документів, які безпосередньо запитувалися відповідачем та були необхідними для проведення моніторингу.
При цьому положення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» покладають на замовника обов`язок надати запитувані пояснення, інформацію та документи. Закон не передбачає права замовника самостійно визначати доцільність або необхідність надання окремих документів чи підміняти виконання такого обов`язку посиланням на інші джерела інформації.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 березня 2023 року у справі № 640/26603/21.
У зазначеній постанові Верховний Суд виходив із того, що посадова особа органу державного фінансового контролю, здійснюючи моніторинг процедури закупівлі, вправі витребувати документи, необхідні для перевірки дотримання замовником вимог законодавства у сфері публічних закупівель, а ненадання замовником таких документів свідчить про невиконання вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».
Верховний Суд також звернув увагу, що обов`язок замовника полягає саме у наданні документів, які запитує орган державного фінансового контролю, а не документів, які замовник вважає достатніми для підтвердження власної позиції.
Таким чином, правовий висновок Верховного Суду спростовує висновок суду першої інстанції про можливість ненадання документів лише з мотивів того, що вони стосуються виконання іншого договору або іншої процедури закупівлі.
Колегія суддів звертає увагу, що у спірних правовідносинах документи щодо виконання основного договору витребовувалися не з метою перевірки правомірності його укладення чи виконання як самостійної закупівлі, а виключно як джерело доказів, необхідних для встановлення законності застосування замовником винятку із загальної процедури проведення закупівлі.
За таких обставин твердження суду першої інстанції про відсутність у відповідача повноважень витребувати зазначені документи ґрунтується на неправильному тлумаченні частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» та не відповідає наведеному правовому висновку Верховного Суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач обґрунтовано констатував порушення позивачем вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки останнім не було виконано обов`язку щодо надання документів, необхідних для здійснення моніторингу процедури закупівлі, незважаючи на належним чином сформульовані та оприлюднені через електронну систему закупівель запити органу державного фінансового контролю.
Висновок суду першої інстанції про відсутність такого порушення є помилковим, оскільки зроблений без урахування змісту правовідносин, норм спеціального законодавства та правових висновків Верховного Суду, які відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягали врахуванню під час вирішення цього спору.
Колегія суддів зазначає, що саме основний договір та документи щодо його виконання є первинними доказами, які підтверджують або спростовують наявність передбачених підпунктом 8 пункту 13 Особливостей умов для укладення договору на додаткові роботи без проведення відкритих торгів. Отже, такі документи перебували у безпосередньому взаємозв`язку із предметом моніторингу та могли бути витребувані органом державного фінансового контролю.
Посилання позивача на те, що інформація щодо проектної документації та кошторисів міститься у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, не спростовує встановленого порушення, оскільки закон покладає на замовника обов`язок надати пояснення та документи саме на запит органу державного фінансового контролю. Надання лише посилання на інший інформаційний ресурс не може вважатися належним виконанням вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».
Крім того, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності зобов`язальної частини спірного висновку.
Відповідно до пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» у висновку про результати моніторингу обов`язково зазначаються зобов`язання щодо усунення встановленого порушення.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552, передбачено, що у разі встановлення порушення орган державного фінансового контролю зазначає нормативне обґрунтування та визначає спосіб усунення такого порушення.
Як убачається зі змісту оскаржуваного висновку, Управління Північного офісу Держаудитслужби зобов`язало позивача здійснити заходи щодо недопущення виявлених порушень у подальшому, зокрема шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, та оприлюднення через електронну систему закупівель інформації і документів, що підтверджують вжиття відповідних заходів.
Таке зобов`язання відповідає повноваженням органу державного фінансового контролю, визначеним Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», відповідно до якого орган державного фінансового контролю не лише виявляє порушення, а й вживає заходів щодо їх усунення та запобігання їх повторному виникненню.
Аналогічний правовий підхід викладений у постанові Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №420/11945/21, у якій зроблено висновок, що зобов`язання здійснити заходи щодо недопущення аналогічних порушень у подальшому є належним способом реагування органу державного фінансового контролю, не суперечить вимогам законодавства та не порушує принцип пропорційності.
Крім того, у постанові від 15 серпня 2024 року у справі №120/12783/23 Верховний Суд зазначив, що визначення у висновку способу усунення порушення шляхом притягнення винних осіб до відповідальності є превентивним заходом, спрямованим на забезпечення належного дотримання законодавства у сфері публічних закупівель, та не створює для замовника обов`язку припиняти чи розривати договірні відносини.
Таким чином, спірний висновок містить чіткий та зрозумілий спосіб виконання вимог органу державного фінансового контролю, який відповідає вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», Порядку №552 та сформованій практиці Верховного Суду.
Суд першої інстанції наведених обставин не врахував, не надав належної оцінки правовим висновкам Верховного Суду, які відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягали врахуванню при вирішенні спору, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
Інші доводи позивача, покладені в основу позовних вимог та підтримані судом першої інстанції, правильності наведених висновків не спростовують, зводяться до власного тлумачення норм законодавства та переоцінки встановлених обставин справи, а тому не можуть бути підставою для визнання спірного висновку протиправним.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому законом повноважень, на підставі, у спосіб та в порядку, визначених Конституцією та законами України, а висновок про результати моніторингу процедури закупівлі відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування правових висновків Верховного Суду та при неповному з`ясуванні обставин справи, що відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області задовольнити повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Управління капітального будівництва Житомирської міської ради. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.