Справа № 159/5024/26
Провадження № 2/159/2900/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 вересня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:

У серпні 2026 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк», товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 14.09.2025 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 в електронному вигляді був укладений договір про надання споживчого кредиту №АВН0СТ155101757854639715 «Швидка готівка», за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень, строком на 24 місяці – з 14.09.2025 до 13.09.2027, зі сплатою процентів за користування кредитом за процентною ставкою (фіксованою) 75% на рік, денна процентна ставка 0,13%. Повернення кредиту мало відбуватися згідно з графіком щомісячними платежами, розмір щомісячного платежу – 246,32 гривні. 
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати щомісячних платежів, позивач просить достроково стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5149,64гривень, яка станом на 05.08.2026 складається з 3000 гривень тіла кредиту, 1806,73 гривень відсотків та 342,91 гривень пені.
13.08.2026, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата (рекомендоване повідомлення № 067256766407).
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Окрім того, ухвала про відкриття провадження у справі скерована відповідачу на його електронну пошту, що відображено у системі документообігу суду від 17.08.2026.
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення – 15.09.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 01.05.2021 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку.
14.09.2025 ОСОБА_1 уклав із АТ «А-Банк» договір №АВН0СТ155101757854639715про надання кредиту «Швидка готівка», з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами договору:
- вид кредиту – споживчі потреби (п.1),
- тип кредиту – кредит строковий (п.2),
- сума кредиту – 3000 гривень (п.4), 
- строк кредиту – 24 місяці з 14.09.2025 до 13.09.2027 (п.5),
- процентна ставка (фіксована) – 75% на рік (п.6),
- розмір щомісячного платежу – 246,32 гривень (п.7),
- денна процентна ставка – 0,13 % (п.8),
- платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - №4323347359277776 (п.9), 
- погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок НОМЕР_1 (п.11).
Окрім вказаного договору відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписаний паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» і таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором.
АТ «А-Банк» виконало зобов`язання за договором від 14.09.2025 №АВН0СТ155101757854639715, перерахувало ОСОБА_1 кошти у розмірі 3000 гривень (меморіальний ордер №TR.49575478.28228.65455 від 14.09.2025).
Відповідно до розрахунку банку відповідач платежів на повернення кредиту не здійснював.
За цим же розрахунком станом на 05.08.2026 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 5149,64гривень, з них 3000 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 1806,73 гривень – заборгованість за процентами, 342,94 гривень – заборгованість за пенею.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів.
Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).
В силу статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
Суд встановив, що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем удосконаленим електронним підписом. ОСОБА_1 при укладенні договору пройшов верифікацію та ідентифікацію, погодився на запропоновані умови кредитування і скористалася кредитом, який перерахований на його картковий рахунок.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При вирішенні питання розміру заборгованості суд враховує таке.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша – четверта статті 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За матеріалами цієї справи, зобов`язання в силу статті 611 ЦК України є порушеними, у зв`язку з невиконання відповідачем обов`язку повертати кредит частинами.
Відповідно до вимог частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Позивач довів неповернення відповідачем 3000 гривень тіла кредиту. Відповідач розмір основного боргу за кредитом не спростував.
Проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 14.09.2025 по 05.08.2026 (кредит наданий до 13.09.2027), за ставкою погодженою сторонами (75% річних), яка відповідає приписам частини п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в розмірі 1806,73 грн.
Відповідач доказів належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунок заборгованості в цій частині не надав.
З наведених мотивів позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному об`ємі.
Щодо вимог про стягнення неустойки (пені) суд зазначає таке.
Відповідно до ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. 
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка (пеня) не можє бути нарахована, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
З урахуванням наведеного, загальний розмір задоволених позовних вимог складає 4806,73 грн, з них 3000 грн тіло кредиту, 1806,73 грн відсотки, що становить 93,3 % від заявлених вимог.
Щодо судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 2484 гривень (2662,40х93,3%:100).
Керуючись статтями 12, 76-81, 128, 141, 247, 263, 265, 268, 274-278, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1055, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101757854639715від 14.09.2025 в розмірі 4806 (чотири тисячі вісімсот шість) гривень 73 копійки, з них 3000 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 1806,73 гривень - заборгованість за відсотками.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2484 (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін
Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, адреса: м.Дніпро, вул.Батумська, 11.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 15.09.2026.

Головуючий | Т. В. ДЕНИСЮК