Справа № 953/11793/26 
н/п 1-кс/953/4959/26 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участі підозрюваного - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2026 о 15:15 год. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому заявниця просить: 
- доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України проведення у кримінальному провадженні № 12026220000000873 судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи; 
- зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 або іншу уповноважену особу сторони обвинувачення надати експертній установі в первинному опечатаному вигляді: полімерний файл (пакет), у якому 20.08.2026 виявлено 200 імітаційних засобів; усі 200 імітаційних засобів номіналом 100 доларів США із серійним номером РВ58621406 В; усі обгортки, стрічки, гумки та інші елементи первинного пакування; матеріали фото- та відеофіксації виявлення, вилучення і пакування цих об`єктів; протокол огляду автомобіля від 20.08.2026 з додатками; 
- до початку досліджень доручити експертам зафіксувати стан, маркування і цілісність усіх наданих упаковок, сейф-пакетів, пломб, підписів та бирок, а також відобразити ці відомості у висновках і фототаблицях; 
- надати експертам право самостійно визначити науково обґрунтовану послідовність, обсяг та методики дактилоскопічного і молекулярно- генетичного досліджень, які забезпечать максимальне збереження слідів та унеможливлять їх взаємне знищення або забруднення;
- вирішити питання про отримання відповідно до ст. 245 КПК України відбитків пальців і долонь та зразків букального епітелію ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , а також контрольних (елімінаційних) зразків осіб, які відповідно до протоколів, відеозаписів і документів оглядали, вилучали, пакували, перевозили, зберігали або раніше досліджували зазначені об`єкти. Відібрання зразків у ОСОБА_3 провести за участю його захисника.
На вирішення судової дактилоскопічної експертизи просила поставити питання: 
• Чи є на зовнішніх і внутрішніх поверхнях полімерного файла (пакета), елементах його закривання, обгортках, стрічках, гумках та імітаційних засобах сліди папілярних узорів пальців або долонь рук? 
•Якщо такі сліди наявні, чи придатні вони для ідентифікації особи? •Чи залишені придатні для ідентифікації сліди рук ОСОБА_3 ? 
•Чи залишені придатні для ідентифікації сліди рук ОСОБА_6 ? 
•Чи залишені інші придатні для ідентифікації сліди рук особами, контрольні (елімінаційні) зразки яких будуть надані експертам? 
•На яких саме об`єктах та в яких місцях виявлено кожний придатний для ідентифікації слід? Відобразити локалізацію виявлених слідів у фототаблиці. 
На вирішення судової молекулярно-генетичної експертизи поставити питання: 
• Чи наявні на зовнішніх і внутрішніх поверхнях полімерного файла (пакета), елементах його закривання, обгортках, стрічках, гумках та імітаційних засобах клітини з ядрами або інші біологічні сліди, придатні для молекулярно- генетичного дослідження? 
• Якщо такі сліди наявні, чи можливо встановити їх генетичні ознаки (ДНК- профілі)? 
• Чи походять виявлені біологічні сліди від ОСОБА_3 ? 
• Чи походять виявлені біологічні сліди від ОСОБА_6 ? 
• Чи є виявлені генетичні ознаки змішаними; якщо так, яка мінімальна кількість осіб могла бути донорами відповідного змішаного профілю? 
• Чи можуть виявлені біологічні сліди походити від осіб, контрольні (елімінаційні) зразки яких будуть надані експертам? 
• На яких саме об`єктах і в яких місцях відібрано кожний зразок та одержано кожний генетичний профіль? Відобразити місця відбору зразків у фототаблиці.
В обгрунтування клопотання захисник, посилаючись на вимоги ст. 242, 244 КПК України, вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у якому ОСОБА_3 має статус підозрюваного. 
20.08.2026 ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час особистого обшуку ОСОБА_3 грошових коштів, полімерного файла або іншого пакування з коштами не вилучено. ОСОБА_3 відразу заперечив факт отримання коштів та стверджує, що не брав пакет із коштами до рук. 
Відповідно до матеріалів, наданих стороною обвинувачення, під час огляду автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , у сховищі внизу панелі автомобіля перед пасажирським сидінням (бардачку) було виявлено полімерний файл із 200 імітаційними засобами номіналом 100 доларів США, усі з однаковим серійним номером РВ58621406 В. 
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2026 зазначені імітаційні засоби та інше вилучене майно визнано речовими доказами і передано на зберігання до камери схову СУ ГУНП в Харківській області. Полімерний файл або інше первинне пакування, у якому виявлено імітаційні засоби, у резолютивній частині цієї постанови окремим об`єктом не зазначено. 
Разом з цим, зазначає, що 26.08.2026 нею подано слідчій клопотання № 0826/3 про забезпечення збереження речових доказів та слідів на них. Листом від 27.08.2026 слідча повідомила про задоволення клопотання та зазначила, що імітаційні засоби зберігатимуться у первинному опечатаному вигляді. 
При цьому, того ж дня подано клопотання № 0826/5 про призначення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз. 
Постановою слідчої ОСОБА_5 від 27.08.2026 у його задоволенні відмовлено. 
Як зазначає адвокат, обґрунтовуючи відмову, слідча послалася на показання свідка ОСОБА_6 , відповідно до яких 20.08.2026 ОСОБА_3 нібито сказав йому покласти пакет із коштами до «бардачка», але особисто пакет до рук не брав. На цій підставі слідча дійшла висновку про відсутність об`єктивних даних щодо можливості залишення ОСОБА_3 слідів пальців рук або ДНК та зазначила, що результати експертиз «очевидні наперед». 
Однак, адвокат вважає, що такий висновок не ґрунтується на спеціальних знаннях і фактично підміняє майбутнє експертне дослідження припущенням слідчої. Наявність, відсутність, придатність та походження слідів рук або контактних біологічних слідів не можуть бути достовірно встановлені лише з показань свідка чи шляхом візуального огляду предметів. Запропоновані експертизи мають значення не лише для перевірки того, чи контактував із пакетом ОСОБА_3 . Виявлення та ідентифікація слідів ОСОБА_6 , працівників правоохоронних органів або інших осіб дозволить перевірити фактичний порядок переміщення, вилучення і пакування об`єктів, дотримання ланцюга їх зберігання, а також достовірність версії сторони обвинувачення. Відсутність на об`єктах придатних слідів ОСОБА_3 сама по собі не матиме наперед визначеного доказового значення, однак, у сукупності з відеозаписами, протоколом огляду, показаннями учасників та іншими доказами може підтверджувати або спростовувати обставини, на які посилаються сторони. Натомість виявлення відповідних слідів також підлягатиме оцінці з урахуванням їх локалізації, механізму утворення та можливого вторинного перенесення. 
Також, вказала, що у цьому провадженні об`єктивна неможливість самостійного залучення експерта зумовлена тим, що всі об`єкти дослідження вилучені, опечатані та перебувають у виключному володінні й під контролем сторони обвинувачення. Захист не має можливості самостійно одержати ці об`єкти, розкрити їх пакування, передати експертній установі або забезпечити отримання необхідних порівняльних та елімінаційних зразків від свідка й осіб, які контактували з речовими доказами. 
Проведення досліджень доцільно доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, експерти якого мають відповідні спеціальності для проведення дактилоскопічних і молекулярно-генетичних досліджень. 
З огляду на перебування органу досудового розслідування у системі Національної поліції доручення експертиз установі Міністерства юстиції України додатково забезпечить об`єктивність дослідження.
Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити. 
Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, разом з тим, в прохальній частині свого клопотання просила розглядати без участі сторони захисту. 
Відповідно до ч. 4 ст. 244 КПК України, особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли участь такої особи визнана слідчим суддею обов`язковою. 
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, разом з тим, 31.08.2026 через систему «Електронний суд» подала заперечення, в яких вказала, що зважаючи на великий обсяг слідчих дій проводити розгляд клопотання про проведення експертизи в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №12026220000000873 від 25.07.2026 за підозрою ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, подане в захисником останнього - адвокатом ОСОБА_4 - без її участі. 
Зазначила, що сторона обвинувачення заперечує проти задоволення вказаного клопотання, з наступних причин: як зазначено в доданій до клопотання постанові про відмову в задоволені клопотання від 27.08.2026 у органу досудового розслідування наявні покази свідка ОСОБА_6 згідно яких ОСОБА_3 грошові кошти до рук не брав, а лише сказав останньому покласти їх до «бардачка» авто, після чого був затриманий працівниками поліції і грошові кошти було виявлено та вилучено. Будь - яких підстав не довіряти показам свідка ОСОБА_6 у органу досудового розслідування немає, оскільки весь час він перебував в авто разом з ОСОБА_3 фактично до часу його затримання і відповідно відсутні об`єктивні дані, що на пакунку чи на грошах є сліди пальців рук чи сліди ДНК - профілю підозрюваного. Крім того, вказала, що захисник посилається на те, що «Запропоновані експертизи мають значення не лише для перевірки того, хто контактував з грішми, але і дозволить перевірити фактичний порядок їх переміщеня, пакування......» Однак цей порядок встановленй і відображений у відповідному протоколі огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів. І копії зазначених документів надавались стороні захисту під час розгляду клопотання про тримання ОСОБА_3 під вартою. А інше переміщення грошових коштів і осіб які з ними контакутвали фіксувалося під час проведення відповідних негласних слідчих (розшукових) дії з яких на даний момент триває процедура зняття грифу «таємно. і з якими сторона захисту буде ознайомлена додатково в порядку ст. 221 КПК України, якщо у неї буде таке бажання. 
Разом з цим, зазначила, що захисник у клопотанні посилається на те, що у сторони захисту наявна об`єктивна неможливість самостійного залучення експерта і що захист не має можливості самостійно одержати об`єкти дослідження, розкрити їх пакування, передати експертній установі або забезпечити отримання необхідних порівняльних зразків осіб які з ними контактували. Але одночасно сторони захисту і не надала відомостей про те, що вона намагалася самостійно залучити експерта. 
Тому, на підставі зазначеного вважала, що подання захисником зазначеного клопотання є передчасним і необґрунтованим, спрямованим на затягування досудового розслідування у кримінальному провадженні, використанні процесуальних інструментів для того щоб орган досудового розслідування та експерти витрачали час та бюджетні кошти на призначення та виконання експертних досліджень які заздалегідь не матимуть доказової бази у провадженні і результат яких очевидний, оскільки зазначені відомості вже наявні у органу досудового розслідування і отримані без використання будь - яких спеціальних знань, а лише шляхом проведення слідчих (в тому числі і негласних) та оперативно розшукових дій. 
Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, разом з тим, 01.09.2026 подав до канцелярії суду подав заперечення, в яких зазначив, що Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026220000000873 від 25.07.2026 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. 
Відповідно до показань свідка ОСОБА_6 , 20.08.2026 підозрюваний ОСОБА_3 заїхавши у бокс для миття авто на автомийці «RGS», розташованій по вул. Клочківській в м. Харкові сказав йому покласти пакунок з грошовими коштами до сховища розташованому знизу панелі авто перед пасажирським сидінням «бардачок» і особисто пакунок з грошовими коштами підозрюваний ОСОБА_3 в руки не брав. Після цього підозрюваний ОСОБА_3 та ОСОБА_6 поїхали в сторону кафе «Едем», розташоване біля станції метро «Олексіївська» в м. Харкові де на перехресті перед світлофором свідок ОСОБА_6 вийшов з авто, а підозрюваного ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_3 не брав імітаційні засоби у вигляді грошових коштів та пакунок з ними в руки та не залишав на них сліди рук. 
Так, прокурор вказав, що відповідно до п. 6.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (далі – Інструкція), основним завданням дактилоскопічної експертизи є ідентифікація особи за слідами її рук, які залишені на місці події. Експертиза слідів рук вирішує і ряд неідентифікаційних завдань, пов`язаних з визначенням механізму слідоутворення, особливостями будови руки, яка залишила слід, деякими іншими характеристиками слідоутворювального об`єкта. Таким чином, призначення судово-дактилоскопічної експертизи неможливо, у зв?язку з тим, що в даному випадку суперечить основному завданню призначення судової дактилоскопічної експертизи, визначеному Інструкцією. 
Крім того, відповідно до п. 1.2, п. 1.2.1. Інструкції основними видами (підвидами) експертизи є криміналістична, яка включає підвид – біологічну експертизу. Відповідно до п. 23.1. Інструкції біологічна експертиза досліджує об`єкти рослинного та тваринного походження. Ними найчастіше бувають: похідні шкірних покривів тваринного походження (волосся, пір`я, луска тощо); біологічні сліди людини та тварин, біологічний матеріал живих осіб та трупів, які містять клітини з ядрами: кров, сперма, букальний епітелій, слина, піднігтьовий вміст, кістки і зуби, волосся з цибулиною, личинки комах, пупарії, цитологічні препарати. Відповідно до п. 23.2. Інструкції основними завданнями біологічної експертизи є: установлення належності об`єктів тваринного та рослинного походження (далі - біологічне походження) до конкретного біологічного таксона (родини, роду, виду тощо), а також виявлення мікрооб`єктів зазначеного походження в будь-якій масі або на предметах обстановки місця події (предметах-носіях); установлення спільної родової (групової) належності декількох порівнюваних об`єктів; установлення належності об`єктів біологічного походження до одного цілого. 
Вказав, що словосполучення «молекулярно-генетична експертиза» вживається в п. 1.5. Інструкції, у зв?язку з проведенням молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, геномна інформація яких підлягає обов`язковій або добровільній державній реєстрації, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної реєстрації геномної інформації людини, що не відповідає заявленому адвокатом клопотанню. 
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №1872/5 від 11.05.2022 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності» доповнюється позиція 9 у графі «Індекси експертних спеціальностей» новою позицією «9.5» та графою «Види експертних спеціальностей» з новою позицією «молекулярно-генетичні дослідження». Цим наказом де-факто до розділу 23 Інструкції «Біологічна експертиза» внесені відповідні зміни та цей розділ доповнено відповідними питаннями.
Таким чином, призначення біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи є недоцільним, у зв?язку з тим, що в даному випадку суперечить основному завданню призначення судової біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи. При цьому, просив розгляд даного клопотання проводити без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю.
Заслухавши пояснення підозрюваного, враховуючи пояснення слідчого та прокурора, дослідивши матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Сторона захисту у указаному вище кримінальному провадженні звернулася до слідчого з клопотанням про проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи, проте в задоволені вказаного клопотання слідчим відмовлено.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, у кримінальному процесі одне з основних завдань слідчих суддів - реалізувати ст. 3 Конституції України: “людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю”.
Сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники (п.19 ч.1 ст.3 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; таємниця спілкування; невтручання у приватне життя; недоторканність права власності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків; мова, якою здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право зокрема, збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (п.1.та 2 ч.1 ст. 91 КПК України).
За ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 243 КПК України визначено порядок залучення експерта.
Так, відповідно до зазначеної вище статті, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.
Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з ч. 6 ст.244 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність підстав, визначених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Отже, звернення сторони захисту до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи саме по собі не є безумовною підставою для її призначення. Обов`язок доведення необхідності залучення експерта, істотного значення питань, які пропонується поставити перед експертом, а також наявності передбачених ст. 244 КПК України умов покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.
Як убачається з клопотання захисника, необхідність проведення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертиз обґрунтована, зокрема, необхідністю перевірки тверджень ОСОБА_3 , а також можливістю встановлення слідів інших осіб на відповідних об`єктах.
Разом із тим, захисником не наведено достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що встановлення зазначених ним обставин на цьому етапі досудового розслідування має істотне значення для вирішення питань, передбачених ст. 91 КПК України, та що саме запропоновані експертні дослідження є необхідними для їх встановлення.
Посилання адвоката на те, що результати експертиз можуть підтвердити або спростувати версію сторони обвинувачення, саме по собі не є достатнім обґрунтуванням необхідності їх призначення. 
Будь-який потенційний доказ у кримінальному провадженні може бути використаний для підтвердження або спростування певної версії, однак це не означає, що проведення відповідного дослідження є необхідним у розумінні ст. 242, 244 КПК України.
Крім того, сторона захисту вказує на відсутність потенційної можливості мати у своєму розпорядженні предмет дослідження, оскільки всі об`єкти дослідження вилучені, опечатані та перебувають у виключному володінні й під контролем сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя не погоджується виходячи з такого.
Відповідно до пунтку 1 розділу 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень,затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 експертиза (дослідження) проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції, а у випадку проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) для державної реєстрації геномної інформації людини - після подання документів та біологічного матеріалу людини, оформлених відповідно до законодавства у цій сфері.
Відповідно до абзацу 2 пунтку 4 розділу 3 названої вище Інструкції об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Речові докази і порівняльні зразки упаковуються окремо. 
Згідноз з пунтку 1 розділу 4 цієї ж Інструкції керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи.
Згідно з абзацом 3 пунтку 4 розділу 3 згаданої Інструкції, якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), а за пунктом 10 розділу 4 Інструкції, якщо експерт порушив клопотання про надання йому додаткових матеріалів, але протягом сорока п`яти календарних днів не отримав відповіді, він письмово повідомляє орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість надання висновку.
Однак, під час розгляду даного клопотання, стороною захисту не наведено конкретних даних про звернення до відповідної експертної установи або експерта з метою самостійного проведення запропонованих досліджень, не зазначено обставин, за яких таке звернення було неможливим, а також не надано доказів відмови експертної установи чи експерта у проведенні дослідження з огляду на відсутність у захисту відповідних об`єктів.
При цьому, сам факт перебування речових доказів у розпорядженні органу досудового розслідування не свідчить про неможливість сторони захисту реалізувати передбачене КПК України право на залучення експерта. 
Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що сторона захисту не позбавлена можливості звернутися до сторони обвинувачення з відповідним клопотанням про надання доступу до об`єктів дослідження, їх надання експерту, забезпечення їх огляду або вирішення питання щодо передачі об`єктів експертній установі у встановленому законом порядку.
Також, сторона захисту посилається, що підозрюваний не має можливості самостійно оплатити зазначену експертизу, однак, не долучає жодних доказів на підтвердження матеріально-фінансового стану останнього.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що захисником не доведено, в порядку ст. 244 КПК України, необхідності проведення відповідних експертиз для вирішення питань, що мають істотне значення для даного кримінального провадження. За відсутності доведеності цієї обставини питання щодо можливості самостійного залучення експерта стороною захисту не має самостійного визначального значення для вирішення поданого клопотання.
Отже, з урахуванням положень ст. ст. 243, 244 КПК України, проаналізувавши обставини, на які посилається сторона захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України є необґрунтованим, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 про проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 12026220000000873 від 25.07.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України – відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1