ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/1525/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2026 року (суддя А.М. Котляр) у справі № 280/1525/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - Міністерство оборони України, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не відкликання постанови №2628/1 від 03.07.2025, направленої для примусового виконання;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відкликати виконавчий документ – постанову № 2628/1 від 03.07.2025, винесену ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- зобов`язати відповідача повідомити відповідний орган державної виконавчої служби про відсутність правових підстав для подальшого примусового виконання постанови №2628/1 від 03.07.2025 до набрання законної сили судовим рішенням у справі про її оскарження. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невідкликання постанови №2628/1 від 03.07.2025 є протиправною та суперечить приписам КУпАП.
Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що у ТЦК та СП не було підстав, передбачених статтею 302 КУпАП для припинення виконання постанови.
Проаналізувавши норми КУпАП, Закону України «Про виконавче провадження та КАС України, суд першої інстанції вказав, що процедура відкликання з виконання виконавчого документа у разі його оскарження, відсутня.
Тому, суд першої інстанції не вважав протиправною бездіяльність ТЦК та СП щодо не відкликання постанови №2628/1 від 03.07.2025, направленої для примусового виконання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що суд першої інстанції хибно не застосував ст.299 КУпАП, яка визначає, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції хибно вказав на відсутність процедури відкликання, адже предметом спору є протиправність подальшого підтримання примусового виконання постанови.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 03.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була винесена постанова №2628/1, якою позивача було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу.
Постанова направлена на примусове виконання 01.09.2025 року.
03.10.2025 року державний виконавець Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області відкрив виконавче провадження № 79261896 з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.07.2025 року про стягнення з позивача штрафу в сумі 34 000 грн.
07.10.2025 року постановою державного виконавця був накладений арешт на кошти боржника позивача.
03.11.2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області відкрила провадження у справі за позовом позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
03.11.2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області за заявою позивача зупинила стягнення у виконавчому провадженні № 79261896.
15.12.2025 року адвокат Євсюков Ф.Б. звернувся в інтересах позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою про відкликання виконавчого документа, який направлений до органу державної виконавчої служби на виконання.
Виконавчий документ не був відкликаний з виконання відповідачем.
15.04.2026 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 та скасував постанову від 03.07.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невідкликання постанови №2628/1 від 03.07.2025, направленої для примусового виконання, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не відкликання постанови №2628/1 від 03.07.2025, направленої для примусового виконання, є предметом спору у цій справі.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 03.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була винесена постанова №2628/1, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу.
У подальшому 01.09.2025 року, постанова №2628/1 від 03.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 була направлена на примусове виконання.
03.11.2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області відкрила провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Отже, 01.09.2025 року направлення на примусове виконання постанови №2628/1 від 03.07.2025 року здійснено до її оскарження у судовому порядку.
Колегія суддів зауважує, що приписи КУпАП не передбачають обов`язку органу, який виніс постанову про накладення штрафу, відкликати постанову та/або повідомити орган державної виконавчої служби про відсутність підстав для виконання постанови, що була направлена (надіслана) для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, у разі оскарження постанови у судовому порядку. Приписи Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України такого обов`язку також не містять.
Відтак, суд першої інстанції правильно зауважив, що процедура відкликання постанови про накладення штрафу та/або повідомлення державної виконавчої служби про відсутність підстав для виконання постанови, що була направлена (надіслана) для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, на якій наполягає позивач, законодавством не передбачена, а отже протиправна бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2026 року у справі № 280/1525/26 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06.07.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров