ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1298/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/885/26 Категорія: 351000000 | Морозов В.В.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О.  М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
в с т а н о в и в :

У березні 2026 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», обгрунтовуючи свої вимоги тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. перебуває на виконанні виконавче провадження № 67774159, божником у якому є ОСОБА_1 , по виконанню виконавчого напису № 39024 від 22 травня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Стягувачем у межах виконавчого провадження № 67774159 вказано ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».
Сторона позивача зазначила, що в автоматизованій системі виконавчого провадження вона ознайомилася із постановою про відкриття виконавчого провадження та виконавчим написом приватного нотаріуса. В подальшому, з метою встановлення всіх істотних обставин справи, представник позивача звернулася 28 лютого 2026 року з адвокатським запитом до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., в якому просила надати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. було відкрито виконавче провадження № 67774159 по виконанню виконавчого напису.
Із копії виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 22 травня 2021 року вчинила виконавчий напис № 39024, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 29 196,60 грн.
У той же час, розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» стягувачем не надано. Також залишається незрозумілим та безпідставним зазначення у виконавчому написі про те, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року, оскільки всі платежі за кредитним договором відбулися. Докази направлення ОСОБА_1 вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, а також отримання останньою такої вимоги, відсутні.
Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що кредитний договір, на основі якого вчинено виконавчий напис, нотаріально не посвідчено, що виключає можливість стягнення за ним коштів у порядку виконавчого напису нотаріуса.
В обґрунтування своєї правової позиції представник позивача, посилаючись на статтю 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, зазначила, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Між тим, представник позивача вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Таким чином, представник позивача вважає, що заборгованість, по якій видано виконавчий напис, є спірною, а процедура посвідчення виконавчого напису порушеною. При вчиненні виконавчого напису № 39024 від 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., застосовано нечинні норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.
За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів та просила суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 39024, вчинений 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» заборгованості у розмірі 29 196,60 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на послуги правничої допомоги адвоката у розмірі 12 500,00 грн, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 064,96 грн.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року позов задоволено.
Ухвалюючи рішення суд врахував, що укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитний договір № 482335555 від 03 лютого 2020 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому, вчиняючи 22 травня 2021 року виконавчий напис № 39024, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.
Суд виснував, що зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 39024 такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд врахував, що вимога про стягнення таких витрат в розмірі 12 500,00 грн є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення.
Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги, вважаючи рішення суду в цій частині несправедливим та необгрунтованим, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 707/885/26 від 15 квітня 2025 року в частині стягнення витрат на оплату правничої допомоги скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог про стягнення витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 12 500,00 грн відмовити. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в порядку апеляційного провадження, а саме: судовий збір у розмірі 1 277,95 грн. покласти на позивача. 
Апелянт зазначає, що дослідивши позовну заяву представника позивача, а саме частину щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, надані заявником докази, застосовуючи критерії розумності розміру заявлених позивачем та його представником до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності усіх учасників, необхідно врахувати те, що підготовка заявника до звернення з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, доказів протилежного не надано та з матеріалів справи не вбачається. Зазначена справа є невеликої складності, вона є типовою з усталеною судовою практикою.
Скаржник наголошує, що за таких умов адвокат міг також довільно сформувати вартість своїх послуг, наприклад в сумі 25 000,00 грн або 2 000,00 грн.
На переконання ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» вартість виконаних представником заявника робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України, не є співмірною зі складністю справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг; документально не підтверджена; явно неспівмірна з ціною позову, оскільки позов взагалі має немайновий характер, тобто, вимога щодо стягнення судових витрат не підлягає задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Загородня Б.В. просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. Спростовуючи доводи апеляційної скарги адвокат позивача зазначає, що у суді першої інстанції відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» зайняв пасивну позицію, не подавши ні відзиву по справі, ні будь яких інших документів. Тобто, фактично у мовчазній формі погодився із тим, що судом буде прийнято рішення за наявними в справі матеріалами. Водночас, суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Оскільки такі витрати були належним чином доведені, судом першої інстанції прийнято рішення, яке відповідає вимогам ЦПК України.
За правилами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 рокуоскаржується в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500,00 грн, відтак в іншій частині рішення суду не переглядається.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
05 березня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Загородня Б.В. звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У позовній заяві адвокат просила, серед іншого, стягнути з ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» витрати на послуги правничої допомоги адвоката у розмірі 12 500,00 грн та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 064,96 грн.
На підтвердження понесених витрат до позовної заяви долучено: ордер на надання правничої допомоги від 27 лютого 2026 року (а.с. 7), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №12086/10 (а.с. 8), договір № 27/02 про надання професійної правничої допомоги від 27 лютого 2026 року (а.с. 17), акт № 1 про прийняття-передачу наданих послуг від 28 лютого 2026 року (а.с. 18), платіжну інструкцію від 28 липня 2026 року про сплату 12 500,00 грн послуг від Коханової С.І. за договором №27/02 від 27 лютого 2026 року. (а.с. 24)
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг, виконаних адвокатом на виконання умов договору про надання правничої допомоги № 27/02 від 27 лютого 2026 року, адвокатом надано клієнту Кохановій С.І. правничу допомогу у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у формі: підготовки та подання позовної заяви. Вартість послуг за цим актом становить 12 500,00 грн.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами 15 квітня 2026 року. Запропоновано відповідачу у визначений строк подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
15 квітня 2026 року судом ухвалено рішення по суті справи на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 137 ЦПК України)
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Установлено, що матеріали справи не містять відзиву відповідача із запереченнями, в тому числі про стягнення заявлених витрат на правничу допомогу.
Проте, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, може бути зменшений, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час.
Неспівмірність суми гонорару визначається з критерію складності справи, ціни позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи (підготовки та подання позовної заяви), категорії справи та значимості дій адвоката у справі, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд вважає, що зазначені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 12 500,00 грн є завищеними, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскарженій частині - зміні шляхом зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 , з 12 500,00 грн до 5 000,00 грн.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги зі зміною оскаржуваного рішення на підставі ст. 376 ЦПК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Крім того, зважаючи на те, що вимоги про розподіл судових витрат не належать до позовних і не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, тому відсутні підстави для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині розподілу судових витрат.
Судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення або відмови ухвалити додаткове рішення, про вирішення питання розподілу судових витрат або встановлення порядку виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані з вимогами позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18).
Зважаючи на вищевикладене, колегія суду дійшла висновку про повернення сплаченого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 277,95 грн згідно з платіжноїюінструкцією № 9005 від 28 квітня 2026 року, оскільки рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року оскаржується лише в частині стягнення витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2026 року в оскарженій частині змінити, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 з 12 500,00 гривень до 5 000,00 гривень.
В решті рішення залишити без змін.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 277,95 грн згідно з платіжною інструкцією № 9005 від 28 квітня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді