Справа № 510/883/26
Провадження № 2/510/1970/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2026 р.    Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;
- за участю секретаря Лабановой С.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,- 

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка уточнені позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. 
Позивачка на задоволенні уточнених позовних вимогах наполягала, просила про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту позивачки ОСОБА_1 ; копія паспорту відповідачки ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.12.2025р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.02.20214р., оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія державного акту на право власності на земельну ділянки площею 0,2500 га.; копія звіту від 08.04.2026р. про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку та присадибної земельної ділянки; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 618; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 616; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 617; копія державного акту на право власності на земельну ділянки площею 3,02 га.; копія державного акту на право власності на земельну ділянки площею 0,7001 га.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1634 га. від 20.11.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,3411 га. від 20.11.2020р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,5224 га. від 20.11.2020р.; копія постанови нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2026р.; копії спадкових справ відкритих після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ; копія довідки Виконавчого комітету Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 16.05.2016р. 
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який приходиться дідусем для позивачки. За життя йому належало: житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.02.20214р., оформленого на ім`я ОСОБА_5 , присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га., на підставі державного акту на право на земельну ділянку.
Так, на випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після його смерті був його син – ОСОБА_3 . Так, ОСОБА_3 у встановлений законодавством 6-ти місячний строк, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За його зверненням нотаріусом було заведено спадкову справу № 121/2026. Син спадкодавця ОСОБА_3 частково оформив спадщину після смерті батька, 17.05.2016р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,1634га, 2,5225 га, 0,3415 га. Однак, в обсяг спадкового майна не був включений житловий будинок та присадибна ділянка. Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого батька.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача – ОСОБА_3 . За життя йому належало: 
житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 та присадибна земельна ділянка площею 0,2500 га., які він прийняв після смерті батька, але юридично не встиг оформити;
земельна ділянка площею 0,1634 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 618;
земельна ділянка площею 2,5225 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 616;
земельна ділянка площею 0,3415 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2016р., зареєстрованого в реєстрі за № 617;
земельна ділянка площею 3,02 га, на підставі державного акут на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 274903;
земельна ділянка площею 0,7001 га, на підставі державного акут на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 274903;
земельна ділянка площею 0,1634 га, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2020р. і/н НОМЕР_1 ;
земельна ділянка площею 0,3411 га, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2020р. і/н НОМЕР_2 ;
земельна ділянка площею 2,5224 га, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2020р. і/н НОМЕР_3 .
Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивачка – донька ОСОБА_1 та відповідачка – дружина ОСОБА_2 .. У встановлений законодавством строк позивачка звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивачки була відкрита спадкова справа № 18/2025. Відповідачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини на користь доньки – ОСОБА_1 . Таким чином, позивачка прийняла спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявила про відмову від неї. 
Враховуючі ці обставини, позивачка пізніше звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак їй в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.04.2026р., посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Після смерті батька це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. 
Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Як було встановлено судом, батько позивачки ОСОБА_3 за життя був спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 . Він прийняв спадщину після його смерті шляхом подання заяви до нотаріуса. Таким чином, ОСОБА_3 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та не заявив про відмову від неї. 
Після смерті батька позивача - ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка як спадкоємець першої черги прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса, відповідачка ОСОБА_2 (дружина спадкодавця) у встановленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини .
У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, їй в цьому було відмовлено, про що 09.04.2026р. нотаріусом було надіслано відповідну відповідь.
У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Необхідні нотаріусу оригінали документу (щодо об`єктів спадкового майна) позивачка надати не може.
Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. 
На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.
Отже, після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. 
Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує. 
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.
З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.
Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд 

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:
житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 ;
земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5124182400:02:001:0091, розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); 
земельну ділянку площею 0,1634 га, кадастровий номер 5124182400:01:003:0978, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 
земельну ділянку площею 2,5225 га, кадастровий номер 5124182400:01:002:0098, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 
земельну ділянку площею 0,3415 га, кадастровий номер 5124182400:01:004:0418, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку загальною площею 3,02 га, кадастрові номери 5124182400:01:004:0416, 5124182400:01:002:0100, 5124182400:01:003:0976, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
земельну ділянку площею 0,7001 га, кадастровий номер 5124182400:01:003:1161, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, призначену для ведення особистого селянського господарства;
земельну ділянку площею 0,1634 га, кадастровий номер 5124182400:01:003:1317, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;
земельну ділянку площею 0,3411 га, кадастровий номер 5124182400:01:004:0983, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області;
земельну ділянку площею 2,5224 га, кадастровий номер 5124182400:01:002:0574, розташовану на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Вячеслав ДУДНИК