ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"20" липня 2026 р. Справа № 924/344/26 

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 м. Хмельницький про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу 
за позовом Хмельницького обласного центру зайнятості, м. Хмельницький
до ОСОБА_1 , м. Хмельницький
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ
про стягнення 266043,67 грн., з яких 250000,00 грн. коштів мікрогранту, 9899,83 грн. інфляційних втрат, 6143,84 грн 3 % річних

Представники сторін:
від позивача: Манастирський В.В. - за довіреністю 
від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.
ВСТАНОВИВ:

Хмельницький обласний центр зайнятості, м.Хмельницький звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 , м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ про стягнення 266043,67 грн., з яких 250000,00 грн. коштів мікрогранту, 9899,83 грн. інфляційних втрат, 6143,84 грн 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2026р. в позові Хмельницького обласного центру зайнятості, м.Хмельницький до ОСОБА_1 , м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ про стягнення 266043,67 грн., з яких 250000,00 грн. коштів мікрогранту, 9899,83 грн. інфляційних втрат, 6143,84 грн 3 % річних відмовлено.
03.07.2026р. відповідачем через електронний суд на адресу суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просять стягнути з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн. судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.
Ухвалою суду від 03.07.2026р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/344/26 призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.07.2026 р.
Представник позивача через електронний суд 20.07.2026р. на адресу суду надіслав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн є завищеним, неспівмірним із складністю справи та непропорційним до предмета спору та просить задовольнити клопотання про зменшення розміру витрат та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 6000,00 грн.
В обгрунтування посилається на те, що справа 924/344/26 має коефіцієнт 1.000 (базова складність), про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 
Вказує на те, що згідно даних відкритих інтернет ресурсів, середня ціна адвокатських послуг в місті Хмельницькому становить: складання документів (позов, відзив, скарга) від 3000,00 грн. до 5000,00 грн. в залежності від складності справи; участь в судовому засіданні від 500,00 грн. за одне засідання. 
Зазначає, що представником відповідача було подано відзив на позовну заяву та прийнято участь в 4-х судових засіданнях (04.05.2026, 10.06.2026, 22.06.2026, 01.07.2026) та вважає, що фактичний розмір витрат на правничу допомогу який відповідає критеріям розумності та співмірності має складати: написання та подання відзиву на позовну заяву 4000,00 грн.; участь в судових засіданнях - 4 засідання * 500,00 грн. = 2000,00 грн., всього: 6000,00 грн. 
Звертає увагу на те, що Хмельницький обласний центр зайнятості, має форму власності - державну, є неприбутковою державною установою в централізованій системі державних установ Державної служби зайнятості, здійснює соціальний захист населення від безробіття та фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та не має вільних обігових коштів.
На підставі наведеного, вважає, що заявлені до стягнення витрати підлягають зменшенню до 6000,00 грн.
Представник відповідача - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без участі представника та без участі ОСОБА_1 . 
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у даній справі, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2026р. в позові Хмельницького обласного центру зайнятості, м.Хмельницький до ОСОБА_1 , м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ про стягнення 266043,67 грн., з яких 250000,00 грн. коштів мікрогранту, 9899,83 грн. інфляційних втрат, 6143,84 грн 3 % річних відмовлено.
Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи № 924/344/26.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2026р. до господарського суду Хмельницької області від відповідача ОСОБА_1 через електронний суд на адресу суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому він повідомив суд, що у зв`язку з розглядом даної справи відповідач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн.
Згідно з ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга чи інші документи чи матеріали чи грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
З огляду на викладене, заяву подано в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
За приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Разом з відзивом, який був першим документом відповідача, останній повідомив суд про те, що у зв`язку з розглядом даної справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката. 
Заява представника відповідача про розподіл судових витрат, згідно з якою останній просить стягнути з позивача 20000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката надійшла через електронний суд на адресу суду 03.07.2026р.
На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правничої допомоги № 229 від 03.09.2025р., додаток до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2026р., акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.07.2026р., ордер на надання правничої допомоги серія ВХ №1121763 від 18.03.2026р.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
03.09.2025р. між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Керницька та партнери» (Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір №229 про надання правової допомоги, згідно п. 1.1 якого Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правничу допомогу Клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується оплатити послуги Адвокатського об`єднання (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2 договору Адвокатське об`єднання надає правничу допомогу Клієнту у вигляді: надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі; складання документів правового характеру (заяв, листів, скарг, претензій та інших); представництва інтересів Клієнта в усіх без обмежень та винятків органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних та контролюючих органах, органах податкової (фіскальної) служби, органах виконавчої служби, органах казначейства, сервісних центрах МВС, ЦНАПі, антимонопольному комітеті, митних органах, у банках та інших фінансових установах, перед нотаріусами, на підприємствах, в установах (у тому числі архівних, медичних), організаціях незалежно від форму власності, громадських об`єднаннях та організаціях, перед фізичними особами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить чи може належати вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; представництва інтересів Клієнта у всіх судових органах; захисту прав, свобод : законних інтересів Клієнта у кримінальному провадженні (у будь-якому процесуальному статусі Клієнта), а також під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; представництва інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах та інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно п. 3.1 договору Гонорар - винагорода Адвокатського об`єднання за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги за Договором. На визначення розміру гонорару Адвокатського об`єднання впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта.
Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору винагорода Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи Адвокатського об`єднання (погодинна оплата) або визначається у фіксованому розмірі. Вартість однієї години роботи/фіксований розмір гонорару Адвокатського об`єднання встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору. У будь-якому випадку гонорар Адвокатського об`єднання не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється Сторонами у додатку до цього Договору.
Пунктом 3.4 договору передбачено, що у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 3.2 цього Договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений Сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п. 3.2 цього Договору.
Згідно п. 3.5 договору вартість однієї години роботи Адвокатського об`єднання та фіксований розмір гонорару можуть бути змінені за домовленістю Сторін, що оформляється відповідною додатковою угодою.
Факт надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги Клієнту підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних Адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному Акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду), в межах якої Адвокатським об`єднанням надавалася правнича допомога Клієнту. (п. 3.6 договору).
Відповідно до п. 3.7. догогвору Клієнт сплачує гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). За домовленістю Сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього Договору).
Згідно п. 4.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє протягом поточного календарного року, в якому цей договір був укладений, і до кінця наступного календарного року. 
Даний договір підписаний сторонами та скріплений печаткою Адвокатського об`єднання.
16.04.2026р. між сторонами укладено додаток до договору про надання правничої допомоги №229 від 03.09.2025р., згідно п. 1 якого Гонорар Адвокатського об`єднання відповідно до п. 3.2 Договору про надання правничої допомоги у межах представництва інтересів клієнта в суді першої у справі №924/344/26 за позовом Хмельницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 за участю третьої особи акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів мікрогранту в сумі 266 043,67 грн становить 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).
Відповідно до п. 2 додатку Клієнт сплачує гонорар у розмірі, визначеної у п. 1 цього Додатку, протягом 60-ти банківських днів з дня ухвалення судом першої інстанції судового рішення за результатом розгляду справи.
Даний додаток підписаний сторонами та скріплений печаткою Адвокатського об`єднання.
02.07.2026р. між сторонами складено та підписано акт приймання - передачі наданих правових послуг, згідно п. 1 якого були надані такі послуги, а саме: подання відзиву на позовну заяву у справі №924/344/26 та представництво інтересів ОСОБА_1 в Господарському суді Хмельницької області під час розгляду справи №924/344/26, всього на суму 20000,00 грн.
Відповідно до п. 2 даного акту, враховуючи пункти 3.2, 3.4 Договору про надання правничої допомоги, укладеного між Сторонами, та пункт 1 Додатку до Договору, винагорода Адвокатського об`єднання (гонорар) за надання правничої допомоги Клієнту у визначений період складає 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень).
Сторони погоджують, що розмір винагороди Адвокатського об`єднання (гонорару) за надання правничої допомоги Клієнту співмірний зі складністю справи та виконаними Адвокатським об`єднаннями роботами (наданими послугами); часом, витраченим Адвокатським об`єднанням на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих виконаних Адвокатським об`єднанням робіт та наданих послуг; ціною позову та значенням справи для Клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію Клієнта та публічним інтересом до справи. (п. 3 акту).
Згідно п. 4 акту гонорар у розмірі, встановленому у п. З цього Акта, в обов`язковому порядку сплачується Клієнтом протягом 60-ти банківських днів з дня ухвалення судом першої інстанції судового рішення за результатом розгляду справи.
Даний акт підписаний сторонами та скріплений печаткою Адвокатського об`єднання.
Суд приймає до уваги, що заява у вступ у справу як представника, заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, відзив на позов підписані адвокатом Трубай І.С. Вказаний представник приймав участь у підготовчих засіданнях 04.05.2026р., 10.06.2026р. та в судових засіданнях 22.06.2026р. та 01.07.2026р.
Також надання адвокатом Трубай І.С. професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/344/26 підтверджується ордером на надання правничої допомоги ВХ №1121763 від 18.03.2026р.
З огляду на викладене, належними доказами понесення відповідачем витрат на правову допомогу під час розгляду справи №924/344/26 є договір про надання правової допомоги № 229 від 03.09.2026р., додаток до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2026р., акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 02.07.2026р., ордер на надання правничої допомоги серія ВХ №1121763 від 18.03.2026р.
Таким чином, відповідач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правової допомоги під час розгляду справи №924/344/26 у Господарському суді Хмельницької області.
Разом з тим, надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.
В той же час відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 Верховний Суд, здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо.
Отже, Верховний Суд у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Однак, застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 ГПК України, так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відзначила, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Крім того, згідно з висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 правовою позицією, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Отже, при здійсненні розподілу витрат судом надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрат з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційності їх розміру до предмета спору, значення справи для сторін.
З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу не є в повній мірі обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Оцінюючи витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачу 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Окрім того, суд зазначає, що розподіляючи витрати за послуги адвоката останній вказує, що наявні в матеріалах справи докази понесення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.
Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За таких обставин, надаючи оцінку заявлених до стягнення витрат відповідача на оплату послуг адвоката у справі, суд зробив висновок про часткове покладення на позивача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , м. Хмельницький про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/3440/26 задовольнити частково.

Стягнути з Хмельницького обласного центру зайнятості (м. Хмельницький, провулок Шевченка,10, код 03491381) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 22.07.2026р. 

Суддя С.В. Гладій 

Відрук.: 4 примір.
1 - до справи;
2 - позивачу (електронний суд)
3 - відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_1
4 - третій особі ca@oschadbank.ua