Справа № 137/642/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2026 р. 

Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Літин цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
29.04.2026 представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду із вказаним позовом через підсистему «Електронний суд» мотивуючи його тим, що 09.11.2019 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5109446, згідно з умовами якого відповідач отримав 14 999,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.
31.01.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 46-МЛ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №5109446 від 09.11.2019 перейшло до позивача.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №5109446 від 09.11.2019 становить 52 121,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 14 999,00 грн., заборгованості за відсотками – 28 123,50 грн., заборгованості за комісією за видачу кредиту 1 499,90 грн., заборгованість по штрафах/пені становить - 7 499,50 грн.
Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 121,90 грн., 2422,40 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 8 000,00 грн. у відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал до судового засідання не з`явився. При зверненні до суду зазначили клопотання, яким просили розгляд справи проводити у відсутність представника позивача (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з`явився.
Одночасно його представник – адвокат Тюркін О.С. (уповноважений представляти інтереси відповідача на підставі ордеру серії АВ № 1314345 від 29.06.2026 (а.с. 57) до судового засідання також не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача(а.с. 63). Також до своєї заяви долучив письмові пояснення якими вважає, що позивач не надав належних, допустимих і достатніх доказів укладення кредитного договору, погодження відповідачем його умов, належної ідентифікації при укладенні електронного договору, переходу права вимоги, фактичного надання кредитних коштів та розміру заборгованості, а також первинних бухгалтерських документів, зокрема банківських виписок, які підтверджують рух коштів. Відтак просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 64-69).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Так, 09.11.2019 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №5109446, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 14 999,00грн. (а.с. 7-9).
Договір про споживчий кредит укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W28475», що підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с.14).
Платіжним дорученням № 3187208 від 09.11.2019 (а.с. 11 зв.) підтверджується отримання ОСОБА_1 кредитних коштів на кредитний рахунок № НОМЕР_1 .
Відповіддю від 12.05.2026 АТ «Сенс Банк» підтвердив, що банківська картка № НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 та долучено виписку про рух коштів за період з 09.11.2019 по 16.11.2019 (а.с. 46-47).
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5109446 від 09.11.2019 (а.с. 13), зазначено, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 5109446 від 09.11.2019 становить 52 121,90 грн, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 14 999,00 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 28 123,50 грн., простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту 1 499,90 грн., заборгованість по штрафах/пені становить - 7 499,50 грн.
31.01.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 46-МЛ , відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №5109446 від 09.11.2019 перейшло до позивача (а.с. 13 зв.-22).
Витягом з реєстру боржників (а.с. 23) зазначаються дані відповідача та підтверджується перехід вимог до нового кредитора.
Платіжною інструкцією зазначається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» кошти за договором відступлення прав вимоги (а.с. 22 зв.).
01.04.2026 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» своєю претензією повідомляло відповідача про те, що його борг перейшов від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (а.с. 23 зв.). Також відповідачу була висунута вимога про погашення заборгованості за договором кредиту.
В силу вимог ст.525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Суд критично оцінює доводи представника відповідача та вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються належними та допустимими доказами, дослідженими під час розгляду справи.
Зокрема матеріалами справи підтверджується, що 09.11.2019 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 5109446 в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», який підписаний одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 7–9, 14).
Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2019 (а.с. 11 зв.), а також відповіддю АТ «Сенс Банк» та випискою про рух коштів, з яких убачається належність банківської картки відповідачу та зарахування на неї кредитних коштів (а.с. 46–47). Розмір заборгованості підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с. 13), а перехід права вимоги до позивача - договором відступлення права вимоги, витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією про оплату вартості відступленого права вимоги (а.с. 13 зв.–23). Крім того, матеріали справи містять докази повідомлення відповідача про відступлення права вимоги (а.с. 23 зв.).
За таких обставин посилання представника відповідача на відсутність доказів укладення кредитного договору, надання кредитних коштів, переходу права вимоги та розміру заборгованості є безпідставними, оскільки зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які відповідачем не спростовані та не викликають сумнівів у їх достовірності й допустимості.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Що ж стосується вимог позивача про стягнення суми простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту 1 499,90 грн., заборгованість по штрафах/пені - 7 499,50 грн то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення сум простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту 1 499,90 грн., та заборгованості по штрафах/пені - 7 499,50 грн.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, позицію відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 43 122,50 грн., оскільки останній не виконав своїх зобов`язання за кредитним договором №5109446 від 09.11.2019 щодо повернення коштів.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 2662,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 43 122,50 грн. * 100% : 52 121,90 грн. ціни позову = 82,73 %), тобто 82,73 % від суми сплаченого судового збору 82,73 *% * 2662,40 грн:/100% = грн), що складає 2 202,60 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповіда на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Адвокатом Усенко М.І. здійснювалося представництво позивача за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості(а.с. 25, 27).
Відповідно до Договору про надання правничої допомоги (а.с. 26 зв.); витягу з акту наданих послуг (а.с. 27 зв.); детального опису наданих послуг (а.с.28), позивач поніс 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У свою чергу 82,73% від витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. складає 6 618,40 грн.
Керуючись ст.526, 527, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.2, 133, 137 141, 206, 209, 223, 247, 263-268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), заборгованість за кредитним договором №5109446 від 09.11.2019 в сумі 43 122,5 грн., 2 202,60 грн у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 6 618,40 грн. у відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.