Справа № 758/477/25 
Категорія 52 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова Компанія «ББС Іншуранс», ОСОБА_2 про стягнення суми, відшкодування збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Страхова Компанія «ББС Іншуранс» (далі - АТ «СК «ББС Іншуранс»), ОСОБА_2 про стягнення суми, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зазначала, що 10.04.2024 о 15 год. 47 хв. в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицькій, 25 ОСОБА_2 керуючи автомобілем Хюндай, н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та недотрималась безпечної дистанції, скоїла зіткнення з автомобілем КІА, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. п. 1.5, 2.36, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2024 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 .
Згідно зі Звітом № 2222 від 15.05.2024 вартість матеріального збитку, завдана їй внаслідок пошкодження автомобіля складає 70 406, 42 грн.
Вартість послуг оцінювача (експерта - товарознавця) складає 4 500 грн.
20.05.2024 АТ «Страхова Компанія «ББС Іншуранс» було сплачено їй страхове відшкодування у розмірі 50 323, 66 грн.
Посилаючись на те, що сума страхового відшкодування була виплачена їй у неповному обсязі, позивачка просила стягнути з АТ «Страхова Компанія «ББС Іншуранс» на її користь 20 082 грн. 76 коп.
Крім того, зазначала, що внаслідок неможливості користуватися власним транспортним засобом, вона понесла фактичні матеріальні збитки, пов`язані з транспортними послугами (таксі) у розмірі 14 766 грн., які просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 .
До того ж, їй була завдана моральна шкода, що призвело до погіршення та позбавлення можливості реалізувати свої звички та бажання, внесло зміну (негативну) у життя.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Крім того, просила стягнути судові витрати.
Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 14.04.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позов, ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, вказала на те, що витрати Позивача на користування іншим транспортом під час ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, у тому числі витрати на таксі, оренду транспортного засобу або інші аналогічні витрати, не можуть бути кваліфіковані як шкода, яка підлягає відшкодуванню межах дії Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Законодавець не передбачив можливості відшкодування збитків, які мають характер непрямих або опосередкованих втрат, таких як вартість користування альтернативним транспортом у період, коли основний автомобіль знаходиться в ремонті. Такі витрати, хоча і можуть бути пов`язані з фактом настання ДТП, не вважаються прямою майновою шкодою у сенсі положень спеціального законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак, вимоги про їх відшкодування виходять за межі предмету правового регулювання цього Закону і не можуть бути задоволені страховиком або покладені на винну особу в рамках стандартного механізму врегулювання дорожньо-транспортної шкоди. З огляду на це, позовні вимоги в частині стягнення витрат на транспортні послуги, понесені у зв`язку з тимчасовою неможливістю користування пошкодженим автомобілем, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню відповідно до чинного законодавства.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, вказала на те, що сам по собі факт дорожньо-транспортної пригоди без тілесних ушкоджень чи інших серйозних наслідків не є автоматичною підставою для відшкодування моральної шкоди. 
За відсутності доказів шкоди, причинно-наслідкового зв`язку, а також через недоведеність розміру моральної шкоди, заявлені вимоги в цій частині є завідомо завищеними та не відповідають ні законодавству, ні судовій практиці, а тому не підлягають задоволенню.
В свою чергу сума судових витрат також є завищеною та необґрунтованою, розмір витрат є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У відповіді на відзив ОСОБА_2 , позивач підтримала свою правову позицію викладену у позовній заяві та просила позов задовольнити у повному обсязі.
У відзиві на позов, представник АТ «СК «ББС Іншуранс», заперечуючи проти позову, вказав на наступне.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Хюндай, н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-219078464, Франшиза по Договору становить - 0,00 грн.
У зв`язку з тим, що водієм автомобіля Хюндай, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була завдана шкоди внаслідок ДТП, що сталася 10.04.2024 відносини, між відповідачем і позивачем, регулюються спеціальними нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
ДТП сталося 10.04.2024.
11.04.2024 позивачем подано повідомлення про ДТП до Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС». 
16.04.2024 (тобто на 3-й робочий день з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону ОСЦПВВНТЗ, представником Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» оглянуто транспортний засіб Позивача, про що складено акт огляду транспортного засобу від 16.04.2024. 
Отже, Страховою компанією «ББС ІНШУРАНС» належно виконані свої обов`язки щодо забезпечення в належні строки огляду транспортного засобу Позивача відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону ОСЦПВВНТЗ. Оскільки, повідомлення про ДТП надійшло до Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» 11.04.2024 та 16.04.2024 (на 3-й робочий день) забезпечено проведення огляду транспортного засобу, підстав вважати, що Страховик порушив вимоги законодавства щодо строків огляду транспортного засобу відсутні, та, як наслідок, відсутнє право у Позивача самостійно обирати працівника або експерта для визначення розміру шкоди для визначення розміру страхового відшкодування за правилами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказана позиція Відповідача підтримується також і постановою Київського апеляційного суду від 30.09.2024 у справі № 752/14241/23, яка набрала законної сили.
Отже, визначення розміру збитків є обов`язком і правом страхової компанії.
Оскільки Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» вчасно забезпечила здійснення огляду транспортного засобу позивача, тому вона не зобов`язана відшкодовувати позивачу витрати на складання Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 15.05.2024 № 2222.
Такі витрати здійснені Позивачем на власний розсуд, не є необхідними витратами в даній ситуації, тим більше в даному випадку, коли є оцінка, замовлена страховиком
За замовленням Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» суб`єктом оціночної діяльності складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2024 № 65746.
Згідно зазначеного Звіту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Кіа Magentis, н.з. НОМЕР_2 станом на 16.04.2024 без урахування ВТВ складає 50 323,66 грн. без урахування ПДВ на запасні частини. 
Таким чином, керуючись Звітом від 11.05.2024 № 65746 та нормами статей 12, 22, 29, 36 Закону ОСЦПВВНТЗ, Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» здійснила розрахунок страхового відшкодування у розмірі 50 323,66 грн., згідно з наказом від 16.05.2024 № 117528/1/1.
Таким чином, Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» виплатила, на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 50 323,66 грн. без ПДВ.
Відповідно до ст. 22 Закону ОСЦПВВНТЗ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної при життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Враховуючи вищезазначене, договірне зобов`язання, яке виникло у страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт» засобів № ЕР-219078464 припинилося виконанням, проведеним належним чином.
Звіт від 15.05.2024 № 2222 складений з урахуванням ПДВ. Однак, за відсутності доказів оплати актів виконаних робіт Позивач не має права вимагати від Відповідача сплати страхового відшкодування з врахуванням сум ПДВ. Так, на аркуші 10 в абзаці другому вказано, що калькуляція відновлювального ремонту складена за допомогою програмного комплексу AudaNet компанії «Аудатекс Україна», в якій врахована вартість ПДВ 20% на матеріали. 
Таким чином, оцінювачем фактично до вартості відновлювального ремонту автомобіля (у Звіті від 15.05.2024 № 2222) включено ПДВ.
Враховуючи зазначене, висновки, що містяться у Звіті від 15.05.2024 № 2222 викликають обґрунтовані сумніви в їх правильності, і в правильності зроблених, недопустимим, недостовірним і недостатнім доказом щодо оцінки вартості транспортного засобу КІА, н.з. НОМЕР_2 .
У Звіті від 15.05.2024 № 2222 зроблено висновки, зокрема, щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу КІА, н.з. НОМЕР_2 . з урахуванням зносу, що складає 70406,42 грн. Дата оцінки - 10.04.2024, що співпадає з датою ДТП. При цьому, у ремонтній калькуляції до зазначеного Звіту вказано, що запасні частини пораховано станом на 19.03.2024, а не на дату ДТП. Отже, оцінювачем рахувалися запчастини не на дату ДТП - 10.04.2024, а на 19.03.2024, що може свідчити про те, що ціни у Звіті від 15.05.2024 № 2222 є значно завищеними.
Крім того, витрати позивача на складання Звіту від 15.05.2024 № 2222 не відносяться до судових витрат, у зв`язку з наступним: У Звіті від 15.05.2024 № 2222 не зазначено, що звіт підготовлено для подання до суду. У Звіті від 15.05.2024 № 2222 не зазначено, що оцінювач повідомлений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, витрати Позивача щодо замовлення Звіту від 15.05.2024 № 2222 не відносяться до судових витрат, а також не підлягають відшкодуванню Страховою компанією «ББС ІНШУРАНС» ні за нормами Закону ОСЦПВВНТЗ, ні за нормами ЦПК України.
До того ж, розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, безпідставним та неспівмірним.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 10.04.2024 о 15 год. 47 хв. в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицькій, 25 ОСОБА_2 керуючи автомобілем «HYUNDAI», н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та недотрималась безпечної дистанції, скоїла зіткнення з автомобілем КІА, н.з. НОМЕР_2 , останній внаслідок удару наздогнав автомобіль «TOYOTA» н.з. НОМЕР_3 , а він зіткнувся з автомобілем «Opel Omega», н.з. НОМЕР_4 , який зупинився попереду.
Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2024 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 .
Щодо стягнення з АТ «СК «ББС Іншуранс» невиплаченого страхового відшкодування.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в АТ «СК «ББС Іншуранс».
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).
Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ст. 9 Закону).
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону).
Заперечуючи проти позову, страховик вказав на те, що у встановлений ст. 34 Законом строк страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та замовлено провадження оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 . На підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2024 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 323,66 грн. без урахування ПДВ на запасні частини, а тому у страховика відсутній обов`язок по виплаті страхового відшкодування на підставі звіту № 2222 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 15.05.2024, наданого до позовної заяви ОСОБА_1 .
Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки 
Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені ст. 34 Закону.
Відповідно до пунктів 34.1. - 34.3. статті 34 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Отже, в силу норм зазначеного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Установлено, що 11.04.2024 ОСОБА_1 подала до АТ «СК «ББС Іншуранс» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10.04.2024 за участю водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Хюндай, н.з. НОМЕР_1 , та цивільно-правова відповідальність якої застрахована в АТ «СК «ББС Іншуранс».
16.04.2024 страховиком за участю довіреної особи власника автомобіля КІА, н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , складено акт огляду транспортного засобу № 64387.
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення АТ «СК «ББС Іншуранс» та за дорученням від власника КТЗ ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ КІА, н.з. НОМЕР_2 , без врахування ВТВ з урахуванням ПДВ на запасні частини становить 54 729,95 грн. та без урахування ПДВ на запасні частини - 50 323,66 грн.
Згідно з наказом № 117528/1/1 від 16.05.2024 АТ «СК «ББС Іншуранс» сума, нарахована до виплати складає 50 323,66 грн.
Таким чином, при визначенні розміру страхового відшкодування АТ «СК «ББС Іншуранс» діяло в межах чинного на момент виплати страхового відшкодування законодавства та здійснило виплату потерпілій особі згідно норм Закону.
Обґрунтовуючи позов в частині стягнення зі страховика невиплаченого страхового відшкодування у сумі 20 082,76 грн., позивач посилалася на звіт про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 15.05.2024 № 2222, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля КІА, н.з. НОМЕР_2 , становить 70 406 грн. 42 коп.
Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 було подано до страховика заяву про виплату страхового відшкодування на підставі зазначеного звіту суду не надано.
Оскільки у встановлений ст. 34 Законом строк страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та замовлено провадження оцінки вартості матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2024 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 323,66 грн. без урахування ПДВ на запасні частини, а тому у страховика відсутній обов`язок по виплаті страхового відшкодування на підставі звіту № 2222 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 15.05.2024, наданого до позовної заяви ОСОБА_1 .
Виходячи з вищевикладеного, позов ОСОБА_1 про стягнення з АТ «СК ББС Іншуранс» 20 082,76 грн. несплаченої суми страхового відшкодування є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. 
Щодо стягнення з ОСОБА_2 14 766 грн. матеріальних збитків.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 cправа № 916/334/22 для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.
Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.
Обґрунтовуючи позов в цій частині ОСОБА_1 зазначала, що внаслідок неможливості користуватися власним транспортним засобом, вона понесла фактичні матеріальні збитки, пов`язані з транспортними послугами (таксі) у розмірі 14 766 грн., які просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 .
Разом з тим, ОСОБА_1 у позовній заяві не вказано в чому полягає причинний зв`язок протиправної поведінки ОСОБА_2 із заподіяними збитками у вигляді понесених витрат на таксі та не надані докази на підтвердження існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками.
Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає.
Щодо стягнення з ОСОБА_2 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивач посилалася на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, що призвело до погіршення та позбавлення можливості реалізувати свої звички та бажання, внесло зміну (негативну) у життя.
Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Разом з тим, у порушення вимог ст. 23 ЦК України у позові ОСОБА_1 не вказано чітко в чому полягає моральна шкода, завдана їй ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та не надані докази наявності такої шкоди.
Виходячи з вищевикладеного, позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1., п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, судові витрати, понесені ОСОБА_1 покладаються на позивачку.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до акціонерного товариства «Страхова Компанія «ББС Іншуранс» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, код ЄДРПОУ 20344871), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) про стягнення суми, відшкодування збитків та моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - 14.07.2026. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	С. С. Захарчук