Красилівський районний суд Хмельницької області    

Справа № 677/614/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2026 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Васільєва С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог 
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17180,61 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 04.04.2017 між відповідачем та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») був укладений кредитний договір № 010/0222/82/0494377, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошті та зобов`язалася сплатити відсотки за користування ними.
26.06.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 114/2-9, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в ому числі за договором №010/0222/82/0494377.
29.11.2022 було укладено договір № 29-11/20225, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр`права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/0222/82/0494377. 
Відповідач не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків.
Станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором №010/0222/82/0494377 від 04.04.2017 року становить 17180,61 грн., яка складається з: 9071,09 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7066,50 грн. - заборгованість за відсотками; 799,97 грн. - інфляційні збитки, 243,05 грн. - 3% річних.
З урахуванням викладеного, ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 17.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача. До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення 05.05.2026 поштового відправлення, згідно якого копія ухвали про відкриття провадження вручена відповідачу.
Відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
04.04.2017 відповідачем підписано заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка».
04.04.2017 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0222/82/0494377, відповідно до умов якого Кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 8000,00 грн. (у виді поточного ліміту, максимальний ліміт – 200 000 грн., з використанням електронних платіжних засобів), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору.
АТ «Райффайзен Банк» встановив позичальнику кредитний ліміт на строк 48 місяців, з відсотковою ставкою 42% річних (фіксована), а позичальник зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за його користування.
Даним договором Клієнт підтвердив, що перед підписанням заяви про отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», відповідач повідомлена про усі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк» та орієнтовну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про її ознайомлення, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана інформація Клієнту є повною, необхідною, доступною, достовірно та своєчасною.
Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсяз, що підтверджується випискою по рахунку первісного позикодааця. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.
У зв`язку з неповерненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №010/0222/82/0494377 від 04.04.2017, станом на 16.03.2026 заборгованість становить 17180,61 грн.
26.06.2019 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт капітал» уклали договір № 114/2-9, за умовами якого АТ «Райффайзен Банк» відступило для ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 04.04.2017 року № 010/0222/82/0494377.
Згідно з витягу з реєстру боржників від 26.06.2019 року до договору відступлення прав вимоги №114/2-9 від 26.06.2019 року АТ «Райфайзен Банк» відступив ТОВ «Вердикт-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0222/82/0494377.
29.11.2022 року ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір № 29-11/2022, за умовами якого ТОВ «Коллект центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 04.04.2017 року № 010/0222/82/0494377.
З акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року вбачається, що між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення зобов`язань, в тому числі за договором №29-11/2022.
04.02.2025 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено додаткову угоду № 4/7 до договору № 29-11/2022 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 29.11.2022, в тому числі за кредитним договором від 04.04.2017 року № 010/0222/82/0494377.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 16.03.2026 наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 17180,61 грн., з яких: 9071,09 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7066,50 грн. – заборгованість за відсотками, інфляційні збитки – 799,97 грн.; нараховані 3% річних - 243,05 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості, відсотки нараховані по 03.04.2021 (у межах строку кредитування), 3 % річних – з 04.04.2021 по 23.02.2022, інфляційні збитки – за період з квітня 2021 по лютий 2022 року .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справидоказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором
Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 525, 526, 530 та 629 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до умов договору АТ «Райффайзен Банк» надало відповідачу кошти (у виді встановленого кредитного ліміту), а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором.
Такий правочин (кредитний договір), згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме: основний борг, проценти.
Відповідачем не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором (в частині нарахованих процентів) та неналежне виконання ним умов договору щодо сплати заборгованості.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9071,09 грн., нарахованих процентах – 7066,50 грн., всього 16137,59 грн. підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, суд зазначає наступне.
Так, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У п.55-61 постанови Верховного Суду від 18 березня 2026 року у справі №367/911/23 вказано, що відповідно до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Однак статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості.
Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків є обґрунтованими.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. 

Розподіл судових витрат у справі.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 9000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
На підтвердження понесених ТОВ «Коллект Центр»» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.01.2024, укладеним між ТОВ «Коллект Центр» та Адвакатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 1213 від 02.02.2026; витягом з Акту № 19 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026, згідно з яким загальна вартість наданих послуг становить 9000,00 грн. (надання усної консультації – 2 години по 1500 грн., складення позовної заяви – 2 год по 3000 грн.).
Відповідно до ч. 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Верховний Суд у постановах від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21, від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц та 26 червня 2024 року у справі № 712/4165/19 вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений обсяг виконаних адвокатом робіт: консультацію з клієнтом, підготовлення проекту позовної заяви.
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.
Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.
До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9000,00 грн., який є очевидно завищеним.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму заборгованості за кредитним договором від 04.04.2017 № 010/0222/82/0494377 у розмірі 17180 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 61 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 4662 (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926);
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 25.08.2026 

Суддя | | С. В. Васільєв