ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 серпня 2026 року справа №200/1839/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Пивовар І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року (головуючий суддя І інстанції Смагар С.В.), складеного в повному обсязі 13 квітня 2026 року, у справі № 200/1839/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у перерахунку пенсії відповідно до Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” № 220350006250 від 05.03.2026 року;
- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії по заяві від 24.02.2026 року ОСОБА_1 відповідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити з 24.02.2026 р. обчислення, донарахування та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком № 1 шахтарі з позначкою “підземні” періоду за списком №1 «шахтарі» підземні пільгової роботи з повним робочим днем під землею з 02.06.2005 р. по 21.06.2005 р., з 12.01.2006 р. по 04.05.2006 р., з 21.08.2006 р. по 10.10.2006 р., з 05.12.2006 р. по 29.05.2007 р., з 06.07.2007 р. по 07.09.2007 р. та періоду за списком №1 «шахтарі» підземні пільгової роботи з повним робочим днем під землею по провідним професіям, а саме: з 08.09.2007 р. по 31.12.2009 р. , з 01.01.2013 р. по 30.03.2015 р., з 01.07.2017 р. по 05.07.2024 р.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2026 № 220350006250 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви від 24.02.2026 року згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити з 24.02.2026 обчислення, донарахування та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до підземного пільгового стажу за списком № 1 шахтарі з позначкою “підземні” періоду за списком №1 «шахтарі» підземні пільгової роботи з повним робочим днем під землею з 02.06.2005 по 21.06.2005, з 12.01.2006 по 04.05.2006, з 21.08.2006 по 10.10.2006, з 05.12.2006 по 29.05.2007, з 06.07.2007 по 07.09.2007 та періоду за списком № 1 «шахтарі» підземні пільгової роботи з повним робочим днем під землею по провідним професіям, а саме: з 08.09.2007 по 31.12.2009, з 01.01.2013 по 30.03.2015, з 01.07.2017 по 05.07.2024
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом щодо перерахунку пенсії в розмірі 80% заробітної плати згідно ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” зазначено, що управлінням прийнято рішення від про відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії в зв`язку з недостатністю пільгового стажу роботи.
Пільговий стаж позивача на дату звернення становить 14 років 09 місяців 24 дні.
Вважає, що стаж позивача розрахований відповідно до норм діючого законодавства.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1839/26, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на пенсійному обліку з 10.12.2025 та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Група інвалідності — третя, причина — трудове каліцтво / професійне захворювання (з актом Н-1/П-4). 
24.02.2026 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України через вебпортал електронних послуг із заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах (зміна надбавки) відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. 
За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 05.03.2026 року прийнято рішення № 220350006250 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
У спірному рішенні зазначено наступне. Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію. Стаж роботи на підземних роботах, за результатами розгляду поданих документів, становить 14 років 09 місяців 24 дні. До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди відповідно до наданих документів. Період роботи з 06.07.2007 по 31.12.2009 року зараховано до пільгового стажу за даними трудової книжки, однак у зв`язку з відсутністю довідки про підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи він не може бути врахований при визначенні права на перерахунок пенсії. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 220350006250 від 05.03.2026 року про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах – 15 років.
Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
Суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".
Згідно з нормами статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є пріоритетним документом, що підтверджує його стаж роботи.
Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.
При цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до записів трудової книжки позивач працював на підземних роботах за Списком № 1, зокрема: 02.06.2005 – 21.06.2005 – учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті, запис № 4–5 трудової книжки НОМЕР_1 ; 12.01.2006 – 04.05.2006 – стажером гірничого майстра підземного з повним робочим днем у шахті, запис № 6–7 трудової книжки НОМЕР_1 ; 21.08.2006 – 10.10.2006 – гірничим майстром підземним, запис № 9–10 трудової книжки НОМЕР_1 ; 05.12.2006 – 29.05.2007 – гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, запис № 11–12 трудової книжки НОМЕР_1 ; 06.07.2007 – 31.07.2010 – гірником підземним та прохідником з повним робочим днем у шахті, запис № 13–17 трудової книжки НОМЕР_1 ; 01.01.2013 – 30.03.2015 – прохідником з повним робочим днем на підземних роботах, запис № 20–21 трудової книжки НОМЕР_1 ; 11.10.2017 – 05.07.2024 – прохідником з повним робочим днем на підземних роботах, запис № 25–26 трудової книжки НОМЕР_1 . Загальний стаж роботи позивача на підземних роботах за Списком №1 становить понад 15 років.
Тобто, в трудовій книжці зроблено записи, які підтверджує безпосередню зайнятість позивача протягом повного робочого дня під землею у спірні періоди, а тому надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації не є необхідним.
Щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. № 345-VI (надалі – Закон № 345-VI), встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей. 
Згідно ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року. 
Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зауважує, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.
Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону № 345-VI є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абз. 1 ст. 26 цього Закону.
При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.07.2023 у справі № 200/5813/20-а, від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, від 29.12.2021 у справі № 345/2562/17, від 21.01.2020 у справі № 640/4469/17, від 31.03.2020 у справі № 459/245/17.
Отже, дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відтак, суд дійшов висновку, що на позивача поширюється дія статті 8 Закону № 345-VI, оскільки загальний пільговий стаж становить більше 15 років.
Отже, при перерахунку пенсії позивача відповідач має застосувати положення Закону № 345-VI.
На підставі вказаного суд апеляційної інстанції погоджує висновок сулу першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом: скасування спірного рішення із зобов`язанням відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 всі періоди: з 02.06.2005 р. по 21.06.2005 р., з 12.01.2006 р. по 04.05.2006 р., з 21.08.2006 р. по 10.10.2006 р., з 05.12.2006 р. по 29.05.2007 р., з 06.07.2007 р. по 07.09.2007 р. та періоду за списком № 1 “шахтарі” підземні пільгової роботи з повним робочим днем під землею по провідним професіям, а саме: з 08.09.2007 р. по 31.12.2009 р. , з 01.01.2013 р. по 30.03.2015 р., з 01.07.2017 р. по 05.07.2024 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). 
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року у справі № 200/1839/26 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 серпня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
Е.Г. Казначеєв
І.В. Пивовар