Справа №: 398/429/26	

провадження №: 2/398/1782/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"13" липня 2026 р. м. Олександрія 

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Москалик В. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 76 690,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2024 ТОВ «Бізнес Позика» та відповідач уклали договір № 505201-КС-003 про надання кредиту. Позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 29 000 грн шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків в розмірі 1% (стандартна процентна ставка) за кожен день користування кредитом. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 07.01.2026 заборгованість за договором складає 76 690,00 грн, з яких: 29 000,00 грн – за кредитом, 36 540,00 грн – за відсотками за користування кредитом, 420 грн – за комісією, 10 730,00 грн - за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України.
Ухвалою суду від 24.04.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. 
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняттяцієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
29.12.2024 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 505201-КС-003 про надання кредиту, а відповідач акцептував оферту щодо укладення договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою та здійснив його підписання та підписання паспорта споживчого кредиту з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За умовами кредитного договору № 505201-КС-003 від 29.12.2024 позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 29 000,00 грн, строком на 24 тижнів, а відповідач зобов`язався повернути кредит до 15.06.2025 зі сплатою відсотків - стандартна процентна ставка – 1 %, фіксована, комісія за надання кредиту - 5 800,00 грн, згідно з графіком платежів.
Кредитні кошти в сумі 29 000,00 грн були перераховані ОСОБА_1 29.12.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ "ПриватБанк", що підтверджується випискою АТ КБ "ПриватБанк"по особовому рахунку відповідача. 
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 07.01.2026 заборгованість за договором складає 76 690,00 грн, з яких: 29 000,00 грн – за кредитом, 36 540,00 грн – за відсотками за користування кредитом, 420 грн – за комісією, 10 730,00 грн – за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК. 
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач до суду відзив не подав, не заперечував факт укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовував підстав позову, розміру та розрахунків боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. 
Враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 29 000,00 грн – за кредитом, 36 540,00 грн – за відсотками за користування кредитом, 420 грн – за комісією за надання кредиту. 
Щодо стягнення заборгованісті за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України - 10 730,00 грн, суд зазначає наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на дату укладення договору та строк його дії в період дії в Україні воєнного стану, нарахування відсотків на підставі ст. 625 ЦК України суперечить зазначеній нормі ЦК України, а отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 10 730, 00 грн не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 263 – 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором № 505201-КС-003 від 29.12.2024 у загальній сумі 65 960 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп., з яких: 29 000,00 грн – за кредитом, 36 540,00 грн – за відсотками за користування кредитом, 420 грн – за комісією. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 289 (дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн 89 коп.
На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 13.07.2026.

Суддя Вікторія МОСКАЛИК