Справа № 509/6779/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року          с-ще.Овідіополь 
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого?судді Спічака Вадима Олексійовича, 
за участю: 
секретаря судового засідання?Пірожок В.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про відшкодування моральної шкоди,- 
ВСТАНОВИВ: 

Короткий зміст позовних вимог.? 
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, відповідно до якої просить Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 200 000 (Двісті тисяч) гривень 00 копійок. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що за вироком Чугуївського міського суду Харківської області, від 13 жовтня 2025 року по справі №636/5307/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. 
Позивач зазначає, що 30.03.2025 року близько 23:00 год. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , нехтуючи статтею 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого статтею 33 Конституції України права на посягання на життя та здоров`я іншої особи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті людини та бажаючи їх настання, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи, що його дії створюють небезпеку для життя, з метою умисного вбивства людини, взяв ручну гранату типу РГО, яка містить в собі вибухову речовину тротил, висмикнув чеку, тим самим привів гранату у бойову готовність та кинув її у одне з приміщень житлового будинку за даною адресою, в якому перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , внаслідок чого відбувся вибух. В результаті вибуху гранати потерпілий ОСОБА_1 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: вибухова травма у вигляді множинних осколкових поранень кінцівок, сліпого поранення м`яких тканин правого плеча, передпліччя, кисті, правого та лівого стегна, правої гомілки, правої та лівої стопи, сліпі поранення лівої гомілки з відкритим уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки з наявністю сторонніх тіл як у верхніх, так і в нижніх кінцівках. Вищевказані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). 
Таким чином, спричинені ОСОБА_2 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_1 не призвели до смерті останнього з незалежних від його волі причин, так як ОСОБА_1 в короткий термін було надано кваліфіковану медичну допомогу. Під час судового розгляду справи ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно у вказаний час та за вказаних в обвинувальному акті обставин умисно заподіяв шкоду здоров`ю ОСОБА_1 , маючи на меті спричинення останньому смерті. Вказував, що конфлікт виник через наркотики, наслідки своїх дій в той момент він добре розумів, перед тим вживав слабоалкогольні напої та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Оскільки позивач є військовослужбовцем, після отримання тілесних ушкоджень його було направлено до медичного закладу для проведення оперативного лікування. ОСОБА_1 зазначає, що на теперішній час продовжує проходити стаціонарне лікування в КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у зв`язку з отриманими травмами. 
Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача йому була завдана значна моральна шкода, яка полягала у фізичному болю та душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, необхідності тривалого лікування, переживанні наслідків психотравмуючої події, страху повторення подібних обставин, тривоги, емоційної напруги, порушенні сну, дратівливості, психологічному дискомфорті, почутті образи, приниженої гідності та постійному занепокоєнні щодо стану свого здоров`я і майбутнього. 
Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій Відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, позивач визначає розмір моральної шкоди -200000 грн., та вказує, що саме такий розмір є мінімальною компенсацією за перенесені ним душевні страждання. 
Рух справи в суді.? 
Ухвалою суду від 09 грудня 2025року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування моральної шкоди. 
Ухвалою суду від 27.04.2026 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. 
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується листом Державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» та розпискою відповідача про отримання копії ухвали суду. Причини неявки суду не повідомив. 
У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. 
Беручи до уваги, що справа розглядається за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області, від 13 жовтня 2025 року по справі №636/5307/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. 
Вироком встановлено, що 30.03.2025 року близько 23:00 год. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , нехтуючи статтею 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого статтею 33 Конституції України права на посягання на життя та здоров`я іншої особи, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді настання смерті людини та бажаючи їх настання, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи, що його дії створюють небезпеку для життя, з метою умисного вбивства людини, взяв ручну гранату типу РГО, яка містить в собі вибухову речовину тротил, висмикнув чеку, тим самим привів гранату у бойову готовність та кинув її у одне з приміщень житлового будинку за даною адресою, в якому перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , внаслідок чого відбувся вибух. В результаті вибуху гранати потерпілий ОСОБА_1 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: вибухова травма у вигляді множинних осколкових поранень кінцівок, сліпого поранення м`яких тканин правого плеча, передпліччя, кисті, правого та лівого стегна, правої гомілки, правої та лівої стопи, сліпі поранення лівої гомілки з відкритим уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки з наявністю сторонніх тіл як у верхніх, так і в нижніх кінцівках. Вищевказані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). 
Спричинені ОСОБА_2 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_1 не призвели до смерті останнього з незалежних від його волі причин, так як ОСОБА_1 в короткий термін було надано кваліфіковану медичну допомогу 
Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України – закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 
Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. 
Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 08.02.2022 вих. №2463 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований з 30 травня 2000 року по теперішній час. 
Факт проходження ОСОБА_2 військової служби у Збройних Силах України підтверджується копією його військового квитка, долученою до матеріалів справи. 
Як убачається з акта службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , розслідування призначалося для встановлення обставин отримання позивачем тілесних ушкоджень унаслідок застосування іншим військовослужбовцем спеціального засобу ураження під час проходження військової служби, а також причин та умов, що сприяли настанню цієї події. 
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1718, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 31 березня 2025 року по 02 квітня 2025 року. Відповідно до зазначеної виписки, позивачу встановлено діагноз: множинні вогнепальні осколкові поранення кінцівок, сліпі поранення м`яких тканин правого плеча, передпліччя, кисті, обох стегон, правої гомілки та обох стоп із наявністю сторонніх тіл, а також сліпе поранення лівої гомілки з уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки та наявністю сторонніх тіл. 
Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу № 1718, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» м. Харкова 02 квітня 2025 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: множинні вогнепальні осколкові поранення кінцівок, сліпі поранення м`яких тканин правого плеча, передпліччя, кисті, обох стегон, правої гомілки, обох стоп із наявністю сторонніх тіл, а також сліпе поранення лівої гомілки з уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки та наявністю сторонніх тіл. У довідці зазначено, що тимчасова непрацездатність позивача настала у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні з 31 березня 2025 року по 02 квітня 2025 року із рекомендацією щодо продовження стаціонарного лікування. 
Згідно з довідкою № 42 від 02.04.2025, виданою КНП «КМКЛШМД» м. Києва, ОСОБА_1 , молодший сержант військової частини НОМЕР_1 , з 02.04.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні № 1 зазначеного закладу охорони здоров`я. Відповідно до довідки, позивачу встановлено діагноз: множинні вогнепальні осколкові поранення кінцівок із наявністю сторонніх тіл, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з відкритим уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та наявністю сторонніх тіл. Травму отримано 30.03.2025 року. Згідно з висновком лікаря, позивач потребує продовження стаціонарного лікування. 
Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.04.2025 № 582, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_1 30 березня 2025 року отримав мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення кінцівок із наявністю сторонніх тіл (металевих уламків), а також вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та наявністю сторонніх тіл (металевих уламків). Відповідно до зазначеної довідки, поранення позивач отримав 30.03.2025 року внаслідок вибуху ручної гранати типу РГО, застосованої військовослужбовцем за місцем проживання особового складу у населеному пункті Гнилиця Перша Куп`янського району Харківської області. Травмування пов`язане з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби та не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, перебування у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесних ушкоджень. 
Як убачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6436, позивач проходив стаціонарне лікування у травматологічному відділенні з 02.04.2025 по 18.04.2025 у зв`язку з отриманою мінно-вибуховою травмою, множинними вогнепальними осколковими пораненнями кінцівок та тяжким уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків і наявністю сторонніх тіл. 
Відповідно до перевідного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 06958, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні з 18.04.2025 по 24.04.2025. Згідно з епікризом, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та наявністю сторонніх тіл, стабілізованим апаратом зовнішньої фіксації, а також сторонні тіла металевої щільності правої стопи, правого передпліччя та лівої кисті. Під час стаціонарного лікування позивачу було проведено оперативне втручання, а саме: вторинну хірургічну обробку рани, дебридмент, лаваж та перемонтаж апарата зовнішньої фіксації лівої гомілки. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1651, виданою КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 24.04.2025 по 29.05.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативних втручань із застосуванням апарата зовнішньої фіксації, а також наявність сторонніх тіл металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. Під час стаціонарного лікування позивачу проведено низку оперативних втручань, зокрема вторинну хірургічну обробку рани лівої гомілки, дебридмент, лаваж, перемонтаж апарата зовнішньої фіксації, а також операції з видалення сторонніх тіл металевої щільності з м`яких тканин кінцівок та подальший дебридмент і лаваж ран. Крім того, у виписці зазначено про наявність у позивача дерматофітії стоп та екземи шкіри гомілки у стадії загострення, що виникли під час тривалого лікування та реабілітації після отриманого поранення. 
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0528-1115-4599-0 від 28.05.2025, виданою Госпітальною ВЛК КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, молодший сержант ОСОБА_1 пройшов медичний огляд, за результатами якого йому встановлено діагноз: стан після оперативного лікування вогнепального осколкового поранення лівої гомілки, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом середньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, а також наявність сторонніх тіл (металевих уламків) у ділянках правого плеча, правого стегна, лівої стопи, лівої кисті, правого передпліччя, лівої гомілки та правого гомілковостопного суглоба. Висновком військово-лікарської комісії встановлено, що отримана позивачем травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, відноситься до тяжких та потребує тривалого лікування. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2173, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному реабілітаційному лікуванні у період з 30.05.2025 по 18.06.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування, а також наявність сторонніх тіл металевої щільності у м`яких тканинах правого плеча, правого стегна, лівої кисті, правого передпліччя, лівої гомілки та правого гомілковостопного суглоба. Із виписки вбачається, що позивач скаржився на постійний біль у лівій нижній кінцівці, правому плечі та правому гомілковостопному суглобі, обмеження рухів, утруднення під час самообслуговування та ходьби, а також оніміння пальців лівої стопи. Згідно з даними об`єктивного огляду та реабілітаційного статусу, у позивача встановлено обмеження рухів у гомілковостопному суглобі, зниження функції стопи, виражений больовий синдром, втрату здатності до самостійної ходьби без використання допоміжних ортопедичних засобів, що свідчить про тривалий характер наслідків отриманого поранення та необхідність подальшої реабілітації. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2771, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному реабілітаційному лікуванні у період з 11.07.2025 по 25.07.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування, а також наявність сторонніх тіл металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. Реабілітаційним діагнозом встановлено виражений больовий синдром, порушення функції та стереотипу ходи внаслідок тяжкого ушкодження кісток лівої гомілки, виражене порушення ходи та самообслуговування, а також абсолютну залежність позивача від використання допоміжних засобів пересування. Із виписки вбачається, що позивач скаржився на постійний біль у лівій гомілці, лівому колінному та гомілковостопному суглобах, лівій стопі, обмеження рухів, труднощі під час самообслуговування та необхідність пересування за допомогою ортопедичних засобів. 
Згідно з довідкою КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 16.07.2025 № 208, ОСОБА_1 , військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, з 11.07.2025 року по теперішній час перебуває на реабілітаційному лікуванні у реабілітаційному відділенні зазначеного закладу охорони здоров`я. Відповідно до зазначеної довідки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного втручання (МОС АЗФ від 31.03.2025 року). 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2927, виданою КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 25.07.2025 по 08.08.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування із застосуванням апарата зовнішньої фіксації, наявність сторонніх тіл металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. Під час стаціонарного лікування позивачу проведено низку оперативних втручань, зокрема вторинну хірургічну обробку рани лівої гомілки, дебридмент, лаваж, неодноразовий перемонтаж апарата зовнішньої фіксації, видалення сторонніх тіл металевої щільності з м`яких тканин кінцівок та повторний дебридмент і лаваж ран. У виписці зазначено, що у позивача діагностовано сповільнену консолідацію перелому лівої великогомілкової кістки, а також дерматофітію стоп і екзему шкіри гомілки. 
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0808-1118-1690-0 від 08.08.2025, виданої Госпітальною ВЛК КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, за результатами повторного медичного огляду у ОСОБА_1 встановлено стан після оперативного втручання від 27.07.2025, проведеного з приводу повторного монтажу апарата зовнішньої фіксації, у зв`язку з мінно-вибуховою травмою від 30.03.2025 та вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків і наявністю сторонніх тіл. Зазначеною довідкою також підтверджено, що отримана позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини, відноситься до тяжких та потребує тривалого лікування протягом 60 календарних днів. 
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-1013-1544-1667-3 від 13.10.2025, виданої Госпітальною ВЛК КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, за результатами повторного медичного огляду у ОСОБА_1 встановлено стан після мінно-вибухової травми від 30.03.2025, вогнепального уламкового перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стадію сповільненої консолідації, а також розгинально-згинальну контрактуру лівого гомілковостопного суглоба. 
Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 4017, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному реабілітаційному лікуванні з 14.10.2025 по 05.11.2025. Відповідно до виписки, у позивача діагностовано мінно-вибухову травму від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після низки оперативних втручань. Зазначеною випискою встановлено, що внаслідок отриманих ушкоджень у позивача наявні незначні функціональні обмеження мобільності через виражений больовий синдром та обмеження рухів у лівому колінному і гомілковостопному суглобах. Позивач самостійно пересувається лише на короткі відстані, а на великі – за допомогою допоміжних засобів. Крім того, виписка містить відомості про тривале та безперервне лікування позивача, проходження ним декількох оперативних втручань, стаціонарного лікування та реабілітації у різних закладах охорони здоров`я після отримання поранення 30.03.2025 року. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3874, виданою КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.10.2025 по 13.10.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стадія сповільненої консолідації, стан після оперативних втручань, зокрема первинної обробки рани, дебридменту, перемонтажу апарата зовнішньої фіксації та подальшого оперативного лікування. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3874, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 03.10.2025 по 13.10.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стадія сповільненої консолідації перелому, стан після оперативного лікування із застосуванням апарата зовнішньої фіксації. Під час лікування позивачу були проведені оперативні втручання, зокрема вторинна хірургічна обробка рани лівої гомілки, дебридмент, лаваж, перемонтаж апарата зовнішньої фіксації, а також повторний перемонтаж апарата зовнішньої фіксації 06.10.2025. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3652, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному реабілітаційному лікуванні у період з 18.09.2025 по 03.10.2025. Відповідно до виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування, а також наявність сторонніх тіл металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. Реабілітаційним діагнозом встановлено виражений больовий синдром, порушення функції та стереотипу ходи внаслідок тяжкого ушкодження кісток лівої гомілки, виражене порушення ходи та самообслуговування, а також залежність від використання допоміжних засобів пересування. Із виписки вбачається, що позивач скаржився на постійний біль у лівій гомілці, лівому колінному та гомілковостопному суглобах, лівій стопі, обмеження рухів, труднощі під час ходьби та самообслуговування, а також необхідність користування допоміжними засобами пересування. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3417, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 29.08.2025 по 18.09.2025. Відповідно до зазначеної виписки, позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування, сторонні тіла металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. Із медичної документації вбачається, що протягом лікування позивач переніс неодноразові оперативні втручання, зокрема первинну хірургічну обробку рани, дебридмент, лаваж, неодноразовий перемонтаж апарата зовнішньої фіксації, видалення сторонніх тіл із м`яких тканин кінцівок, а також повторний дебридмент і лаваж ран. Крім того, у нього діагностовано сповільнену консолідацію перелому лівої великогомілкової кістки, дерматофітію стоп та екзему шкіри гомілки. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3142, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному реабілітаційному лікуванні з 08 серпня 2025 року по 28 серпня 2025 року. Із зазначеної виписки вбачається, що позивачу встановлено діагноз: мінно-вибухова травма від 30.03.2025 року, вогнепальне осколкове поранення лівої гомілки з вогнепальним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових уламків та наявністю сторонніх тіл, стан після оперативного лікування, сторонні тіла металевої щільності у правому плечі, правому стегні, лівій стопі, лівій кисті, правому передпліччі, лівій гомілці та правому гомілковостопному суглобі. 
Норми права, що застосував суд, та висновки суду 
У відповідності до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Частиною 7 цієї ж статті КПК України встановлено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. 
Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. 
Вироком суду доведено вину відповідача у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Ч. 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. 
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. 
Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральних страждань. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи вимогу щодо моральної шкоди та її розміру, суд враховує умисний характер вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, та наслідки у вигляді спричинених тілесних ушкоджень (у вигляді множинних осколкових поранень кінцівок, сліпого поранення м`яких тканин правого плеча, передпліччя, кисті, правого та лівого стегна, правої гомілки, правої та лівої стопи, сліпі поранення лівої гомілки з відкритим уламковим переломом середньої третини великогомілкової кістки з наявністю сторонніх тіл як у верхніх, так і в нижніх кінцівках), що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Надані позивачем виписки підтверджують, що після отримання поранення позивач потребував тривалого стаціонарного лікування та реабілітації, а наслідки травми, заподіяної відповідачем, мали тривалий характер і супроводжувалися стійкими больовими відчуттями, порушенням функції нижньої кінцівки та значним обмеженням повсякденної життєдіяльності. 
Внаслідок вчинення протиправних дій відповідача позивачу беззаперечно було завдані душевні страждання, був порушений звичний спосіб життя, були спричинені моральні страждання в результаті вчиненні протиправних дій щодо позивача, зокрема завдання йому тілесних ушкоджень, що призвели до стійкого та тривалого погіршення здоров`я позивача та потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я позивача, позивач вимушений був звертатись до суду за захистом порушених прав. 
Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка підлягає стягненню у заявленому розмірі - 200000,00 грн. 
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 

За таких обставин, керуючись ст. 258,259,264,265 ЦПК України,ст. 1166 ЦК України суд, 

УХВАЛИВ: 

Позов ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про відшкодування моральної шкоди – задовольнити. 

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій відповідача у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. 

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 2000,00 грн. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 

Суддя            Спічак В.О.