КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року справа №320/19117/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» (адреса Україна, 08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 15 ЄДРПОУ 45294616) до Головного управління ДПС у Київській області (адреса для листування: вул. Святослава Хороброго, 5а, м. Київ, 03151 ЄДРПОУ 44096797 ) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська пл., 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
-Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13620060/45294616 від 16.02.2026 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025.
- Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 14 від 26.11.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Правова позиція сторін.
Позиція позивача ґрунтується на тому, що ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» як суб`єкт господарювання здійснює господарську діяльність з 06.10.2023 за видами діяльності, зокрема: оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення, виробництво тари з пластмас, виробництво й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних, виробництво господарських і декоративних керамічних виробів, виробництво інших готових металевих виробів, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля іншими проміжними продуктами, неспеціалізована оптова торгівля, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Основним видом діяльності Товариства є оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення. Позивач зазначає, що 26.11.2025 за результатами господарської діяльності з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» ним було складено та подано на реєстрацію через ГУ ДПС у Київській області податкову накладну №14, реєстрацію якої було зупинено, що підтверджується квитанцією від 11.12.2025. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної Відповідач зазначив те, що обсяг постачання товару/послуги 2811,8210 перевищує величину залишку, визначену як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. При цьому позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Скориставшись своїм правом, 27.01.2026 Позивач подав пояснення з детальним обґрунтуванням надходження товару, а 11.02.2026 - додаткові пояснення щодо податкової накладної №14 від 26.11.2025, реєстрацію якої було зупинено. Разом із поясненнями позивачем було надано документи на підтвердження здійснення відповідних господарських операцій. Позивач зазначає, що для ведення підприємницької діяльності використовує приміщення для розміщення офісу площею 23,8 кв. м та складу площею 296 кв. м, які орендує у ПАТ «Рембудкомплект» на підставі договору оренди приміщення №159 від 01.11.2025. Щодо господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» позивач зазначає, що 16.10.2025 між ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» та ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» було укладено договір поставки товару №16/10/25, на підставі якого виставлено рахунок №17 від 16.10.2025. 07.11.2025 ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» здійснило передоплату згідно з платіжною інструкцією №4932 від 07.11.2025. 26.11.2025 відповідно до видаткової накладної №29 від 26.11.2025 позивач відвантажив покупцю товар, що також підтверджується ТТН №329 від 26.11.2025. 28.11.2025 покупцем здійснено остаточний розрахунок за поставлений товар згідно з платіжною інструкцією №5417 від 28.11.2025. Поставлений ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» товар, за твердженням позивача, був придбаний ним у ТОВ «АКОРД ГРУП». За фактом відвантаження товару було зареєстровано податкову накладну №139 від 21.11.2025. 21.10.2025 ТОВ «АКОРД ГРУП» виставило ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» рахунок №1943 від 21.10.2025, який було оплачено згідно з платіжними інструкціями №141 від 24.11.2025 та №109 від 23.10.2025. За фактом оплати ТОВ «АКОРД ГРУП» було зареєстровано податкову накладну від 23.10.2025 №105. Перевезення товару здійснювалося автомобільним транспортом, що підтверджується ТТН №612 від 21.11.2025. Позивач наголошує, що разом із додатковими поясненнями щодо податкової накладної №14 від 26.11.2025 ним було надано первинні документи на придбання товару, а саме: видаткову накладну на придбання товару №1943 від 21.11.2025, договір поставки товару №30.06.2-01 від 30.06.2025, платіжні доручення на оплату поставленого товару №109 від 23.10.2025 та №141 від 24.11.2025, оборотно-сальдову відомість щодо відповідного товару за 2025 рік та ТТН №612 від 21.11.2025. Також позивачем були надані первинні документи на постачання товару, а саме: видаткова накладна №29 від 26.11.2025, договір постачання товару №16/10/25 від 16.10.2025, платіжні доручення щодо оплати товару №4932 від 02.11.2025 та №5417, ТТН №29Р від 26.11.2025, а також карта рахунку 281 за номенклатурою товару, з якої вбачається його прихід та розхід. Крім того, для підтвердження зберігання, транспортування, розвантаження та навантаження товару позивачем було надано договір оренди складу №159 від 01.11.2025, акт надання послуг оренди складського приміщення, платіжне доручення про сплату оренди, ТТН №612 від 21.11.2025 та ТТН №29Р від 26.11.2025. На думку позивача, наведені документи підтверджують реальність здійснення господарської операції, а також рух товару від його придбання до подальшого постачання покупцю. Позивач вважає, що ним було надано контролюючому органу відповідні пояснення та документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. У наданих документах зазначено вид, зміст та обсяг відповідних господарських операцій. Позивач вважає, що надані ним первинні документи відповідають вимогам статей 187, 198, 201 Податкового кодексу України та частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і мають відповідну юридичну силу. У зв`язку з цим, на переконання позивача, у контролюючого органу були наявні достатні документи для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення господарської операції, а наданих пояснень та документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №14 від 26.11.2025. Разом із тим, рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.02.2026 №13620060/45294616 позивачу було відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025. Як зазначено у вказаному рішенні, підставою для відмови стало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою на рішення від 16.02.2026 №13620060/45294616 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025. За результатами розгляду скарги рішенням від 06.03.2026 №5200/45294616/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає його необґрунтованим, оскільки контролюючому органу були надані документи, що підтверджують господарські операції, зазначені у податковій накладній №14 від 26.11.2025. При цьому, на думку позивача, з огляду на зміст оскаржуваного рішення, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало нібито надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Водночас позивач звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні комісією не зазначено, які саме з наданих позивачем документів складені з порушенням законодавства. Також у рішенні не визначено, які саме вимоги законодавства були порушені при складанні відповідних документів, яких конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та з яких саме причин надані позивачем пояснення і документи не були враховані. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення містить лише загальне твердження про надання документів, складених із порушенням законодавства, без конкретизації таких документів, характеру допущених порушень та обґрунтування причин неврахування наданих пояснень і документів. На переконання позивача, контролюючий орган мав у своєму розпорядженні достатні пояснення та первинні документи, які підтверджували зазначену у податковій накладній господарську операцію, а тому наданих позивачем документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №14 від 26.11.2025.
21.05.2026 до Київського окружного адміністративного суду скеровано спільний письмовий відзив відповідачів.
Зазначено, що реєстрацію податкової накладної №14 від 26.11.2025, складеної ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» та направленої до Єдиного реєстру податкових накладних, було зупинено за результатами автоматизованого моніторингу у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару/послуги 2811,8210 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу його придбання та постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції платнику запропоновано надати пояснення та копії документів, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній, зокрема договори, первинні документи щодо придбання, постачання, зберігання і транспортування товару, розрахункові документи та інші підтверджуючі документи. Відповідачі вказують, що платник мав право протягом 365 календарних днів надати відповідні пояснення та документи, а сам факт зупинення реєстрації не є безумовною підставою для відмови в її реєстрації. При цьому ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА», як платнику податків, відомий перелік первинних документів, що підтверджують господарські операції. Відповідач 1 посилається на постанову Верховного Суду від 02.07.2024 у справі №440/5004/23, відповідно до якої при вирішенні спору щодо відмови в реєстрації податкової накладної встановленню підлягає, зокрема, достатність наданих документів для її реєстрації. На виконання вимог контролюючого органу ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» подало повідомлення з поясненнями та документами. За результатами його розгляду комісією ГУ ДПС у Київській області направлено повідомлення від 06.02.2026 №13608671/45294616 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, зокрема первинних і складських документів щодо придбання, постачання, зберігання та транспортування товару. Також запропоновано надати пояснення щодо невідповідності трудових ресурсів обсягам діяльності та ризику уникнення виконання податкового обов`язку шляхом постачання товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту при накопиченні непідтверджених складських залишків. Відповідачі вказують, що хоча ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» подало додаткові пояснення, належного пакета документів та інформації, зазначених у повідомленні, не надало. У зв`язку з цим 16.02.2026 прийнято рішення №13620060/45294616 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів. Додатково в рішенні зазначено невідповідність трудових ресурсів обсягам діяльності та ризик порушення податкового законодавства у зв`язку з постачанням товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту та накопиченням непідтверджених складських залишків. Щодо змісту господарської операції зазначено, що податкова накладна №14 складена на адресу ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» у зв`язку з поставкою посуду за договором №16/10/25 від 16.10.2025. ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» зазначало, що підставою для її складання була поставка товару за видатковою накладною №26 від 26.11.2025 на суму 1 429 219,84 грн з ПДВ. Водночас на розгляд комісії надано інформаційне повідомлення про зарахування коштів №4932 від 07.11.2025 на суму 1 500 000 грн із призначенням платежу «попередня оплата за товар» та №5417 від 28.11.2025 на суму 1 000 000 грн. Отже, на думку відповідачаів, першою подією було надходження авансового платежу 07.11.2025, а не поставка товару 26.11.2025. Крім того, зазначено, що податкова накладна №14 складена на суму 1 429 219,84 грн з ПДВ, тоді як видаткова накладна №29 від 26.11.2025 - на суму 2 643 053,04 грн з ПДВ, а тому остання не може підтверджувати дату виникнення податкових зобов`язань за спірною податковою накладною. Враховуючи надходження авансового платежу до поставки товару, позивач мав скласти податкову накладну за фактом отримання авансу, а не за фактом подальшої поставки. Таким чином, позивачем не надано контролюючому органу первинних документів, які підтверджують складення податкової накладної №14 та зазначену в ній інформацію, а подані документи підтверджують інші господарські операції. У зв`язку з цим, на момент прийняття оскаржуваного рішення у комісії були відсутні необхідні документи для підтвердження господарської операції, а позивач всупереч вимогам Порядку №520 не надав належних первинних документів. Також відповідачі заперечують проти вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну, вважаючи, що її задоволення в обхід формальної перевірки ГУ ДПС у Київській області та повноважень ДПС України щодо прийняття відповідного рішення порушуватиме дискреційні повноваження податкового органу.
26.05.2026 до Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» вказує, що на виконання вимог контролюючого органу позивачем було надано додаткові пояснення щодо податкової накладної №14 від 26.11.2025, реєстрацію якої було зупинено, та долучено документи на підтвердження відповідної господарської операції. Зокрема, на підтвердження придбання товару позивачем надано видаткову накладну на придбання товару №1943 від 21.11.2025, договір поставки товару №30.06.2-01 від 30.06.2025, платіжні доручення на оплату поставленого товару №109 від 23.10.2025 та №141 від 24.11.2025, оборотно-сальдову відомість щодо відповідного товару за 2025 рік та ТТН №612 від 21.11.2025. На підтвердження постачання товару позивачем надано видаткову накладну №29 від 26.11.2025, договір постачання товару №16/10/25 від 16.10.2025, платіжні доручення щодо оплати товару №4932 від 02.11.2025 та №5417, ТТН №29Р від 26.11.2025, а також карту рахунку 281 за номенклатурою товару, з якої вбачається його прихід та розхід. Крім того, на підтвердження зберігання, транспортування, розвантаження та навантаження товару позивачем надано договір оренди складу №159 від 01.11.2025, акт надання послуг оренди складського приміщення, платіжне доручення про сплату оренди, ТТН №612 від 21.11.2025 та ТТН №29Р від 26.11.2025. Таким чином, позивач вважає, що ним було надано контролюючому органу відповідні пояснення та документи на підтвердження господарської операції, зазначеної у податковій накладній. На думку позивача, у вказаних документах зазначено вид, зміст та обсяг відповідних господарських операцій. Позивач окремо звертає увагу на те, що 07.11.2025 ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» здійснило передоплату згідно з платіжною інструкцією №4932 від 07.11.2025, а 28.11.2025 здійснило остаточний розрахунок за поставлений товар згідно з платіжною інструкцією №5417 від 28.11.2025. При цьому позивач зазначає, що податкову накладну №14 від 26.11.2025 було подано на реєстрацію за першою подією - постачанням товару ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» за договором поставки №16/10/25 від 16.10.2025, що підтверджується видатковою накладною №29 від 26.11.2025. Позивач заперечує проти тверджень Відповідача про ненадання первинних документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній. На думку Позивача, надані ним первинні документи відповідають вимогам статей 187, 198, 201 Податкового кодексу України та частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і мають відповідну юридичну силу. У зв`язку з цим позивач вважає безпідставним посилання Відповідача на те, що ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» всупереч вимогам Порядку №520 не подало копій первинних документів, які підтверджували б інформацію, зазначену в податковій накладній. Крім того, позивач заперечує проти твердження Відповідача про відсутність копій первинних документів, зокрема додатків до договору поставки товару №16/10/25, у яких зазначено кількість, асортимент, ціну та вартість поставки, порядок і строки оплати. Позивач зазначає, що в матеріалах справи наявні рахунок на оплату №17 від 16.10.2025 та видаткова накладна №29 від 26.11.2025, у яких, зокрема, зазначено кількість, ціну та асортимент товару. Також позивач звертає увагу на зміст оскаржуваного рішення, зазначаючи, що воно містить лише загальне твердження без конкретизації того, які саме документи складені з порушенням законодавства, які саме вимоги законодавства були порушені при їх складанні та яких документів не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. На думку позивача, контролюючий орган фактично навів загальну норму без повідомлення конкретних причин та мотивів, з яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані. Таким чином, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» вважає, що у контролюючого органу були наявні достатні документи для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення господарської операції, а наданих документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №14 від 26.11.2025. У зв`язку з цим представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо клопотання сторони відповідача про залишення позову без руху.
21.05.2026 Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС скерувало клопотання, яке обґрунтовано тим, що ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» (код ЄДРПОУ 45294616), будучи юридичною особою, відповідно до частини шостої статті 18 КАС України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС, однак станом на момент подання позовної заяви такого кабінету за ним не зареєстровано. Відповідач зазначає, що наявність електронного кабінету в представника позивача не усуває цього обов`язку та не звільняє від процесуальних наслідків його невиконання, оскільки абзац другий частини шостої статті 18 КАС України прямо поширює такі наслідки і на випадки представництва адвокатом. З огляду на це відповідач вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без руху згідно з абзацом другим частини першої статті 169 КАС України.
Розглянувши клопотання Головного управління Державної податкової служби у Київській області про залишення позовної заяви без руху з підстав відсутності в ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що позовна заява у цій справі подана до суду в системі «Електронний суд» через електронний кабінет представника позивача, який відповідно до частини шостої статті 18 КАС України зобов`язаний зареєструвати та використовувати електронний кабінет в ЄСІТС в обов`язковому порядку. За результатами перевірки відомостей ЄСІТС судом встановлено, що електронний кабінет представника позивача (Овчіннікова Антона Анатолійовича ( ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрований, а повноваження цього представника на представництво інтересів ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» у справі підтверджені належними документами, наявними в матеріалах справи.
Оскільки позовну заяву подано через зареєстрований електронний кабінет уповноваженого представника позивача, суд має повну технічну можливість здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з позивачем у цій справі в електронній формі.
За таких обставин сама по собі відсутність окремого електронного кабінету, зареєстрованого безпосередньо за ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» як юридичною особою, не є підставою для застосування наслідків, передбачених абзацом другим частини першої статті 169 КАС України, оскільки процесуальний зв`язок із судом забезпечено через електронний кабінет уповноваженого представника позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про залишення заяви сторони відповідача без розгляду.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
У відзиві сторона відповідачів просила суд розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з викликом сторін.
Водночас, суд враховуючи зазначені обставини, обсяг та характер доказів у справі, для об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, дійшов висновку, що розгляд даної справи слід проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку загального позовного провадження, не відноситься.
До того ж обсяг доказової бази та кількість учасників у даній справі не є значним.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Так, спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.
Таким чином, суд вважає, що зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, підстави для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відсутні.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Судом встановлено такі обставини справи.
ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» (код ЄДРПОУ: дооод66) здійснює господарську діяльність з 06.10.2023 за такими видами діяльності, зокрема: оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення, виробництво тари з пластмас, виробництво й оброблення інших скляних виробів, у тому числі технічних, виробництво господарських і декоративних керамічних виробів, виробництво інших готових металевих виробів, оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля іншими проміжними продуктами, неспеціалізована оптова торгівля, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах, діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення.
26.11.2025 за результатами господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» позивачем було складено та подано на реєстрацію через ГУ ДПС у Київській області податкову накладну №14, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується квитанцією від 11.12.2025. 
Підставою зупинення реєстрації зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 2811,8210 перевищує величину залишку, визначену як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
27.01.2026 позивач подав пояснення з обґрунтуванням надходження товару, а 11.02.2026 - додаткові пояснення щодо податкової накладної №14 від 26.11.2025, реєстрацію якої зупинено, з наданням документів на підтвердження відповідних господарських операцій.
Судом встановлено, що для ведення підприємницької діяльності позивач використовує приміщення офісу площею 23,8 кв. м та складу площею 296 кв. м, які орендує у ПАТ «Рембудкомплект» на підставі договору оренди приміщення №159 від 01.11.2025.
Щодо господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» встановлено, що 16.10.2025 між ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» та ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» укладено договір поставки товару №16/10/25, на підставі якого виставлено рахунок №17 від 16.10.2025. 07.11.2025 ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» здійснило передоплату згідно з платіжною інструкцією №4932 від 07.11.2025. 26.11.2025 відповідно до видаткової накладної №29 від 26.11.2025 позивач відвантажив покупцю товар, що підтверджується ТТН №329 від 26.11.2025. 28.11.2025 покупцем здійснено остаточний розрахунок за поставлений товар згідно з платіжною інструкцією №5417 від 28.11.2025.
Поставлений ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» товар був придбаний позивачем у ТОВ «АКОРД ГРУП». За фактом відвантаження товару зареєстровано податкову накладну №139 від 21.11.2025. 21.10.2025 ТОВ «АКОРД ГРУП» виставило ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» рахунок №1943 від 21.10.2025, який оплачено згідно з платіжними інструкціями №141 від 24.11.2025 та №109 від 23.10.2025. За фактом оплати ТОВ «АКОРД ГРУП» зареєстровано податкову накладну від 23.10.2025 №105. Перевезення товару здійснювалося автомобільним транспортом, що підтверджується ТТН №612 від 21.11.2025.
Судом встановлено, що разом із додатковими поясненнями щодо податкової накладної №14 від 26.11.2025 позивачем надано первинні документи на придбання товару, а саме: видаткову накладну №1943 від 21.11.2025, договір поставки товару №30.06.2-01 від 30.06.2025, платіжні доручення №109 від 23.10.2025 та №141 від 24.11.2025, оборотно-сальдову відомість щодо відповідного товару за 2025 рік та ТТН №612 від 21.11.2025.
Також надано первинні документи на постачання товару, а саме: видаткову накладну №29 від 26.11.2025, договір постачання товару №16/10/25 від 16.10.2025, платіжні доручення №4932 від 02.11.2025 та №5417, ТТН №29Р від 26.11.2025, а також карту рахунку 281 за номенклатурою товару з відображенням його приходу та розходу.
Для підтвердження зберігання, транспортування, розвантаження та навантаження товару надано договір оренди складу №159 від 01.11.2025, акт надання послуг оренди складського приміщення, платіжне доручення про сплату оренди, ТТН №612 від 21.11.2025 та ТТН №29Р від 26.11.2025.
Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.02.2026 №13620060/45294616 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025. 
Підставою відмови зазначено ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додаткова інформація: невідповідність трудових ресурсів обсягам діяльності з врахуванням галузевої специфіки. Ризик порушення норм податкового законодавства у вигляді ймовірності уникнення платником виконання свого податкового обов`язку шляхом постачання товарів за рахунок сформованого реєстраційного лiмiту (СУМнакл) при здійсненні придбання товарів разом з накопиченням не підтверджених складських залишків.
Позивач звернувся зі скаргою на рішення від 16.02.2026 №13620060/45294616 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025. 
За результатами розгляду скарги рішенням від 06.03.2026 №5200/45294616/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.
Позивач не погодившись з рішеннями Комісії звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування, висновки суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).
Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
При цьому пунктом 3 Порядку №1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п. 17 Порядку №1246).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Пунктами 10-11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Так, пунктом 8 Додатку №1 до Порядку №1165 визначено, що до критеріїв ризиковості платника податку належить: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Наказом ДПС України від 11.01.2023 №17 затверджений довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого, зокрема:
- код 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній / розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції);
- код 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- код 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Отже, наведені вище норми чітко встановлюють алгоритм поведінки контролюючого органу щодо віднесення платника податку до ризикових платників, визначення критеріїв ризиковості платника податку, порядок перевірки документів, наданих платником податків для прийняття рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості, прийняття рішення за результатами перевірки наданих документів про відповідність чи невідповідність платника податку критеріям ризиковості.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» склало податкову накладну №14 від 26.11.2025 та направило її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до квитанції про прийняття податкової накладної її реєстрацію було зупинено з підстав відповідності господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. При цьому платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Водночас у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було конкретизовано, які саме обставини здійсненої ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» викликали сумніви у контролюючого органу, які саме відомості, зазначені у податковій накладній №14 від 26.11.2025, є сумнівними та які конкретні документи необхідно надати для їх підтвердження. Контролюючий орган обмежився загальним посиланням на необхідність подання пояснень та широкого переліку документів без належної конкретизації їх змісту та зв`язку саме зі спірною господарською операцією.
За таких обставин зміст квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 не забезпечував ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» можливості чітко визначити, які саме обставини стали підставою для зупинення її реєстрації та які конкретні документи необхідно надати для усунення причин такого зупинення, що не відповідає вимогам пункту 11 Порядку №1165.
При цьому подальше направлення контролюючим органом повідомлення від 06.02.2026 №13608671/45294616 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів не усуває недоліків первинної квитанції, оскільки платник податків має бути належним чином поінформований про конкретні обставини, які зумовили зупинення реєстрації податкової накладної, та документи, необхідні для їх підтвердження.
Отже, неналежна конкретизація контролюючим органом підстав зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 та документів, необхідних для підтвердження відповідної господарської операції, позбавила ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» можливості належним чином реалізувати право на подання пояснень і документів. 
У свою чергу, невиконання контролюючим органом вимог щодо змісту та обґрунтованості квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необґрунтованого зупинення її реєстрації та, як наслідок, прийняття рішення від 16.02.2026 №13620060/45294616 про відмову в її реєстрації.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 78326524).
Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі №200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі №826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що процедура зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 була здійснена з порушенням вимог Порядку №1165, оскільки у квитанції про зупинення її реєстрації контролюючим органом не було конкретизовано обставин, які стали підставою для зупинення реєстрації, а також переліку документів, необхідних для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, та усунення причин її зупинення.
Щодо прийняття відповідачем спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд зазначає таке.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
Згідно з пунктом 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
− або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
− або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
− або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Пунктом 10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як встановлено судом, Комісією Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення №13620060/45294616 від 16.02.2026, яким ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» відмовлено у реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підставою для прийняття зазначеного рішення визначено ненадання/часткове надання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено. У графі «Додаткова інформація» зазначено про невідповідність трудових ресурсів обсягам діяльності з урахуванням галузевої специфіки, а також про ризик порушення норм податкового законодавства у вигляді ймовірності уникнення платником виконання податкового обов`язку шляхом постачання товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту при здійсненні придбання товарів разом із накопиченням непідтверджених складських залишків.
Разом із тим, судом встановлено, що ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» на виконання вимог контролюючого органу надало додаткові пояснення та документи, зокрема видаткову накладну на придбання товару №1943 від 21.11.2025, договір поставки №30.06.2-01 від 30.06.2025, платіжні документи, оборотно-сальдову відомість, ТТН №612 від 21.11.2025, видаткову накладну №29 від 26.11.2025, договір поставки №16/10/25 від 16.10.2025, платіжні документи від покупця, ТТН №29Р від 26.11.2025, карту рахунку 281, а також договір оренди складу №159 від 01.11.2025, акт надання послуг оренди та документ про оплату оренди. Зазначені документи підтверджують придбання, оплату, наявність, зберігання, транспортування та подальше постачання товару ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ».
Водночас оскаржуване рішення не містить зазначення, які саме документи, подані ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА», є недостатніми, відсутніми або неналежними, не визначає конкретних недоліків поданих документів та не містить належної індивідуальної оцінки наданих Позивачем пояснень і документів. Так само контролюючим органом не конкретизовано, які саме документи щодо трудових ресурсів, місць зберігання товару чи складських залишків необхідно було надати додатково та чому вже подані документи не підтверджують відповідні обставини.
Суд зазначає, що сама лише вказівка на ненадання/часткове надання додаткових пояснень та документів без конкретизації того, які саме документи не подано, які документи складені неналежним чином та з яких причин подані документи не підтверджують господарську операцію, не може свідчити про належне обґрунтування рішення контролюючого органу.
За таких обставин посилання Комісії на ненадання/часткове надання документів не може вважатися достатнім мотивуванням оскаржуваного рішення, оскільки контролюючий орган не навів конкретних недоліків поданих ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» документів та не обґрунтував, чому вони є недостатніми для підтвердження господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» та інформації, зазначеної у податковій накладній №14 від 26.11.2025.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2023 у справі №5000/889/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 111203544) зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, незалежно від дати накладення електронного підпису.
Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Платником податків надано до податкового органу первинні документи які на його переконання є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій.
Також Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Верховний Суд звернув увагу на те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, з матеріалів справи вбачається, що після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» у встановлений Порядком №520 строк подало до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, які, на його переконання, підтверджували інформацію, зазначену у податковій накладній, та реальність відповідної господарської операції.
Судом встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючим органом зазначено про відповідність здійсненої операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому конкретного переліку документів, необхідних для підтвердження саме господарської операції між ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» та ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», у квитанції не визначено.
На виконання зазначених вимог ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» подало письмові пояснення та копії первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських і платіжних документів, зокрема договір поставки товару №30.06.2-01 від 30.06.2025, видаткову накладну №1943 від 21.11.2025, платіжні документи на придбання товару, оборотно-сальдову відомість, ТТН №612 від 21.11.2025, договір поставки №16/10/25 від 16.10.2025, видаткову накладну №29 від 26.11.2025, платіжні документи від ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», ТТН №29Р від 26.11.2025, карту рахунку 281, а також документи щодо оренди складського приміщення, його оплати та надання послуг оренди.
Надалі Комісією ГУ ДПС у Київській області направлено повідомлення від 06.02.2026 №13608671/45294616 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, зокрема первинних документів щодо постачання/придбання товарів, їх зберігання і транспортування, навантаження та розвантаження, складських документів та інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній. Крім того, у повідомленні запропоновано надати пояснення щодо невідповідності трудових ресурсів обсягам діяльності та ризику порушення норм податкового законодавства у зв`язку з постачанням товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту при накопиченні непідтверджених складських залишків.
На виконання зазначеного повідомлення ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» надало додаткові пояснення та документи щодо придбання, оплати, наявності, зберігання, транспортування та подальшого постачання товару ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ».
Незважаючи на подання позивачем зазначених пояснень та документів, Комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення №13620060/45294616 від 16.02.2026 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів. У графі «Додаткова інформація» зазначено про невідповідність трудових ресурсів обсягам діяльності з урахуванням галузевої специфіки та ризик порушення норм податкового законодавства у вигляді ймовірності уникнення платником виконання податкового обов`язку шляхом постачання товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту при здійсненні придбання товарів разом із накопиченням непідтверджених складських залишків.
Оцінюючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» вчинило дії, спрямовані на виконання вимог контролюючого органу, та подало пояснення і документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №14 від 26.11.2025, а також відповідної господарської операції.
Разом із тим, оскаржуване рішення не містить конкретизації того, які саме документи не були подані позивачем, яких саме документів бракувало для підтвердження господарської операції з ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» та з яких причин подані документи є недостатніми. Контролюючим органом також не надано належної оцінки поданим ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» поясненням та документам, зокрема документам щодо придбання товару, його оплати, зберігання, транспортування та подальшого постачання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що сам по собі формальний висновок про ненадання або часткове надання документів без зазначення конкретних документів, яких бракує, та без оцінки фактично поданих матеріалів не може свідчити про належне обґрунтування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Відтак, оскаржуване рішення не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості та вмотивованості як індивідуального акта.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС у м. Києві документів, а відтак, не довели правомірності своїх рішень.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДПС по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їхнього ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.
Таким чином, суд дійшов висновку, що з урахуванням наявності у ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» передбачених законодавством документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції з придбання та подальшого постачання товару ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», а також з огляду на те, що зазначені документи були подані контролюючому органу, у Комісії ГУ ДПС у Київській області не було достатніх правових підстав для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025.
Враховуючи встановлені обставини справи, неналежне дотримання контролюючим органом вимог Порядку №1165 та Порядку №520, відсутність належного обґрунтування оскаржуваного рішення, а також подання ТОВ «БРЕНД ХОРЕКА» пояснень і документів, достатніх для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області від 16.02.2026 №13620060/45294616 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні позивачем в ЄРПН датою її фактичного подання, суд зазначає таке.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктом 19 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до абзацу другого пункту 20 Порядку №1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Враховуючи визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області про відмову в реєстрації податкової накладної, а також з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №14 від 26.11.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведе, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6656,00 грн що підтверджується квитанцією № 124 від 05.05.2026 року, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 6656,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, оскільки саме спірне рішення відповідача-1 призвело до виникнення спірних правовідносин.
У свою чергу, оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління Державної податкової служби України у Київській області по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 КАС України саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» (адреса Україна, 08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул.Київська, будинок 15 ЄДРПОУ 45294616) до Головного управління ДПС у Київській області (адреса для листування: вул. Святослава Хороброго, 5а, м. Київ, 03151 ЄДРПОУ 44096797 ) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська пл., 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13620060/45294616 від 16.02.2026 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.11.2025.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 14 від 26.11.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ХОРЕКА» понесені ним судові витрати у розмірі 6656,00 грн (шість тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області.
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.