Справа № 420/12976/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 06 травня 2026 року надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати рішення ВЛК у формі довідки від 24.02.2026 № 2026-0224-0850-0258-3 в частині визначення причинного зв`язку захворювань, які визнані “з проходженням служби”, “не пов`язана з проходженням військової служби”;
- зобов`язати відповідача провести повторний медичний огляд із урахуванням: травми від 04.01.2025 усіх медичних документів Позивача динаміки захворювань;
- зобов`язати встановити причинний зв`язок усіх захворювань як таких, що пов`язані із захистом Батьківщини.
Позиція позивача обґрунтовується наступним 
Позивач зазначає, що під час проходження військової служби за контрактом 04.01.2025 отримав мінно-вибухову травму під час виконання бойового завдання, яка пов`язана із захистом Батьківщини. На його думку, після отриманого поранення стан здоров`я істотно погіршився, про що свідчать численні медичні документи, які фіксують розвиток нових захворювань та прогресування вже існуючих.
Позивач стверджує, що під час проведення військово-лікарської експертизи та оцінювання його стану здоров`я не були враховані всі надані медичні документи, не досліджено динаміку розвитку захворювань та не встановлено належним чином причинно-наслідковий зв`язок між отриманою бойовою травмою та подальшим погіршенням стану здоров`я. На його переконання, висновки щодо причинного зв`язку окремих захворювань є необґрунтованими та суперечливими, оскільки частину захворювань безпідставно пов`язано із захистом Батьківщини, частину – лише з проходженням військової служби, а щодо інших такий зв`язок взагалі не встановлено.
У зв`язку з наведеним позивач вважає, що рішення експертної команди щодо відмови у встановленні інвалідності прийнято без повного та всебічного дослідження медичних документів, з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить суд визнати його протиправним і скасувати. 
Позиція відповідача обґрунтовується наступним
КНП «МКЛ № 1» Одеської міської ради проти задоволення позову заперечило. Зазначило, що військово-лікарська комісія, яка прийняла оскаржувану постанову, є позаштатною ВЛК, а відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, рішення таких комісій підлягають попередньому адміністративному перегляду штатною ВЛК відповідного рівня. Позивач не звертався зі скаргою до ВЛК регіону, тому не дотримався встановленого Положенням № 402 порядку оскарження.
Крім того, відповідач вказав, що визначення діагнозу, причинного зв`язку захворювань та ступеня придатності до військової служби належить до дискреційних повноважень військово-лікарських комісій, а суд не наділений повноваженнями здійснювати переоцінку медичних висновків чи підміняти спеціальні знання лікарів власною оцінкою. Судовому контролю підлягає лише дотримання процедури прийняття постанови ВЛК.
На думку відповідача, під час проведення медичного огляду позивача вимоги Положення № 402 були дотримані, медичний огляд проведено уповноваженими спеціалістами, а рішення прийнято колегіально з урахуванням наданих медичних документів та результатів обстеження. У зв`язку з цим відповідач вважає оскаржувану постанову законною та просить у задоволенні позову відмовити. 
Процесуальні дії та клопотання учасників справи
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті. 
25 травня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
28 травня 2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
Станом на 08 липня 2026 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило. 
Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, суд встановив наступні факти та обставини. 
Обставини справи встановлені судом
16.12.2024 року ОСОБА_1 , (надалі – Позивач), уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 роки. 
Наказом (по особовому складу) № 313 від 16 грудня 2024 року його було зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та призначено на посаду помічника командира батальйону з правової роботи НОМЕР_1 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони «північ» вос – 8503003. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 364 від 26 грудня 2024 року позивача з 26.12.2024 року зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. 
З 26.12.2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. 
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11 січня 2025 вих. № 1924/131 04 січня 2025 року під час виконання спеціальних бойових завдань у складі командування військової частини НОМЕР_3 о 20:40 внаслідок ворожого авіаційного удару типу КАБ, вважати, що поранення лейтенанта юстиції ОСОБА_1 отримано під час проходження військової служби та пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, пов`язане з захистом Батьківщини під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України, під час виконання спеціальних бойових завдань внаслідок ворожого авіаційного удару типу КАБ. 
Згідно Виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 09.01.2026 року № 7 у позивача - стан після перенесеної вибухової травми, акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку (04.01.2025р.) у вигляді посттравматичної гідроцефалії, стійкого цефалгічного, церебростенічного та вестибулоатактичного синдромів, зниження мнестичних функцій, інсомнії. Астено-невротичний синдром. Помірне порушення функції ЦНС. Післятравматична енцефалопатія Іст. Посттравматичний стресовий розлад. Поширений остеохондроз хребта, з переважним ураженням м/х дисків шийного та поперекового відділів хребта. Больовий синдром. Двобічний варусний гонартроз 2-3 ст. Феморопателярний артроз Нет. Повний травматичний застарілий розрив передньої хрестоподібної звязки правого колінного суглобу. Пошкодження обох менісків правого колінного суглобу, синовіїт. Гіпертонічна хвороба 2ст, Пст, ризик 3. ІХС, дифузний кардіосклероз. СН ПА, стадія С зі збереженою ФВ ЛШ (56%). ФК III по NYHA. Сечокам`яна хвороба. Аліментарно-конституційне ожиріння 3-4 ст. (ІМТ - 52,6 кг/м2. Субклінічний гіпотиреоз. Кила білої лінії живота. Міопія середнього ступеню, складний містичний астигматизм обох очей. Ангіопатія сітківки обох очей. Цукровий діабет II тип, вперше виявлений, легка форма.
Згідно виписного епікрізу № 1477 від 26 березня 2025 року КНП «Корюківський ЦРЛ» стан після перенесеної вибухової травми, акубаротравма (04.01.2025) у вигляді посттравматичної гідроцифаліїї, стійкого цефалічного, цебростенічного та вестибулоатактичного синдромів, менестичного зниження, інсомнії. Астено-невротичний синдром. Остеохондроз м/х дисків шийного та поперекового відділів хребта. Больовий синдром. Гіпертонічна хровороба 2 стадія, ступінь 2, ризик 3. ІХС, дифузний кардіосклероз. СН 2А ст., ФКЗ. Ожиріння 2 ступеня. Порушення толерантності до вуглеводів. Субклінічний гіпотиреоз. Повний разрив передньої хрестопадібної зв`язки правого колінного суглобу. Пощкодження обох менісків правого колінного суглобу. Післятравматичний деформуючий артроз правого колінного суглобу 2 ступеня. 
Згідно Виписного епікризу (з медичної карти стаціонарного хворого № 1797) від 02.01.2026 у Позивача встановлено наступний клінічний діагноз - Наслідки ВТ (04.01.2025). ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравми у вигляді післятравматичної гідроцефалії, післятравматичної енцефалопатії, стійкого післятравматичного головного болю, астено-невротичного та вестибуло-атактичного синдромів, зниження мнестичних функцій, інсомнії. АГ 2 ст., 2 ст., ризик 3. ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН стадія С, ФВЛШ 56%. ХСН 2А. NYHA II–III. СКФ 42. Субклінічний гіпотиреоз. Ожиріння 2-ст. Поширений остеохондроз хребта з радикулярним синдромом, загострення. Двобічний варусний гонартроз 2-ст. Застарілий травматичний повний розрив ПКС правого колінного суглобу, дегенеративне ураження медіального та латерального менісків правого колінного суглобу, синовіт правого колінного суглобу. Фемопателярний артроз II-ст. Міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей. Ангіопатія сітківки. Аліментарно-конституційне ожиріння III ступеня. Цукровий діабет II тип, вперше виявлений, легка форма. Субклінічний гіпотиреоз.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 24.11.2025 року № 406 позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 з 24.11.2025 року та всіх видів забезпечення.
Наказом начальника Збройних Сил України № 1206 від 19 листопада 2025 року позивача було призначено Начальником групи логістики Штабу військової частини НОМЕР_5 .
Згідно витягу з наказу № 129 від 27.11.2025 року позивача зараховано до особового складу та на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_5 .
Як зазначає позивач, після отримання травми та внаслідок її ускладнень стан здоров`я позивача суттєво погіршився, що підтверджується медичними документами 2025 року (КНП Корюківська ЦРБ, Охтирська ЦРБ). 
Згідно Довідки військово-лікарської комісії від 24.02.2026 року № 2026-0224-0850-0258-3 позивачу проведено проведено медичний огляд «Госпітальна ВЛК КНП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР» 24.02.2026 року та встановлено: «Діагноз (включаючи код, згідно з чинним НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): 
- E11.9, E03.9 Опис діагнозу: Цукровий діабет 2 тип, середньої важкості, стан субкомпесації. Субкліничний гіпотіреоз. Синдром гіперпролактінемії Захворювання, ТАК, пов`язан (-а/e/i) із захистом Батьківщини 111.0, 167.20, H52.1, H35.0, H25.0, G47.32, M17.2, R52.2, S83.2, S83.53, M24.56, I67.8 Опис діагнозу: Гіпертонічна хвороба 2 стадіі. ІММ 158 г/м2. CH 2 A. Церебральний атеросклероз (стеноз правої ВСА 20 %). Вестибулоатактичний синдром. Цефалгічний синдром. Короткозорість слабого ступені. Астигматизм 0,75 обох очей. Гострота зору з корекцією обох очей 0,5. Діабето-гіпертонічна ангіопатія сітківки. Початкова катаракта. Синдром оберкутивного апноє важкого ступеню, індекс апноє-гіпопное (зупинка дихання за годину )-53,9\год. Хронічна нічна гіповентиляція важкого ступеня. (SIT 90%-58.4%). Синдром альвеолярної гіповентиляції. ЛН 2 з помірним порушенням ФЗД за рестриктивним типом. Посттравматичний двобічний гонартроз 2 ст. Комбінованастійка контрактура обох колінних суглобів( 90-170). Стійкий больовий синдром. Стан після артроскопії правого колінного суглобу (2021) y вигляді розриву обох менісків (Stoller 3а), тотального розриву передньої хрестоподібної зв`язки, тендит власної зв`язки надколінника. Захворювання, ТАК, пов`язан (-а/e/i) з проходженням військової служби;
- Y36.2, T70.0, H90.4 Опис діагнозу: Наслідки МВТ (04.01.2025) у вигляді акубаротравми обох вух без пошкодження барабаних перетинок у вигляді хронічної правобічної сенсоневральної приглухуватості легкого ступені (28.75 дб). Травма, ТАК, пов`язан (-а/e/i) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до легких; 
- M42, E66.93, K43.5 Опис діагнозу: Остеохондроз шейного, грудного відділів хребта. Веретброгений мьязово-тонічний синдром. Больовий синдром. Аліментарно-конституційне ожиріння 3 ступеня Вентральна грижа Захворювання, НІ, не пов`язан(-а/e/i) з проходженням військової служби.
Документи про причинні зв`язки: 
Медична карта стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяг з неї № 1477 від 26.03.2025;
Ким видано: КНП Корюківська ЦРБ;
Медична карта стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяг з неї № 8932 від 01.09.2025;
Ким видано: Сумська область ЦРБ Охтирьска;
Довідка про обставини травми № 1924-131 від 11.01.2025;
Ким видано: командир;
Довідка про безпосередню участь, за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України № 1924-1760 від 01.06.2025;
Ким видано: командир.
На підставі статті 136, 13в, 396, 226, 466, 616, 64в, 136, 556 графи III Розкладу хвороб Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.».
Вважаючи протиправним рішення ВЛК у формі довідки від 24.02.2026 року № 2026-0224-0850-0258-3 в частині визначення причинного зв`язку захворювань, які визнані “з проходженням служби”, “не пов`язана з проходженням військової служби”, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить скасувати зазначене рішення, зобов`язати відповідача провести повторний медичний огляд із урахуванням: травми від 04.01.2025 усіх медичних документів позивача динаміки захворювань та зобов`язати встановити причинний зв`язок усіх захворювань як таких, що пов`язані із захистом Батьківщини. 
Джерела права та висновки суду
Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 10 статті 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).
Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України «Про Національну поліцію», частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України», статті 70 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України наказом Міністерства внутрішніх справ України 03 квітня 2017 року № 285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі по тексту - Положення №285).
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення №285 це Положення визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі - ЗОЗ НГУ).
Основними завданнями М(ВЛ)К є зокрема, визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах Національної гвардії України (далі - ВВНЗ), курсантів, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) до подальшого проходження військової служби (пп.2 п.2 розділ І Положення №285).
М(ВЛ)К відповідно до покладених на них завдань зокрема проводять військово-лікарську експертизу щодо кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу (пп.2 п.3 розділ І Положення №285).
Відповідно до п.4 розділу І Положення №285 рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб до військової служби приймаються відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 3) (далі - Розклад хвороб), Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (неприданості) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 4) та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 5) (далі - ТДВ).
Згідно з п.1-4 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби). 
Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі - ДУ ГМЦ), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).
ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.
До позаштатних М(ВЛ)К належать госпітальна М(ВЛ)К, гарнізонна М(ВЛ)К, ЛЛК (постійно діючі) та М(ВЛ)К ЗВО, М(ВЛ)К ВВНЗ, які утворюються за потреби (тимчасово діючі). Госпітальні М(ВЛ)К утворюються в госпіталях або лікарнях ДУ ТМО, госпіталі ДУ ГМЦ та у військовому госпіталі НГУ. Гарнізонні М(ВЛ)К утворюються при поліклініках ДУ ТМО або ЗОЗ НГУ (за потреби). Позаштатні М(ВЛ)К з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підпорядковуються відповідним штатним М(ВЛ)К.
Пунктом 14 розділу ІІ Положення №285 передбачено функції штатних М(ВЛ)К, зокрема:
1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертиз;
2) розгляд звернень, заяв і скарг з питань лікарської і військово-лікарської експертиз, аналіз та узагальнення результатів розгляду;
3) контроль за проведенням лікарської і військово-лікарської експертиз у підзвітних позаштатних М(ВЛ)К, затвердження (незатвердження) чи скасування їхніх рішень, надання їм (за потреби) методичної і практичної допомоги.
Розділом ІІІ Положення №285 визначено організацію проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз.
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення (п.1 розділу ІІІ Положення №285).
Згідно з п.19 розділу ІІІ Положення №285 за результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає експертне рішення у формі постанови щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі - Книга обліку документації).
Відповідно до п.21 розділу ІІІ Положення №285 у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з п.1 підрозділу 1 розділу VII Положення №285 Медичний огляд з метою проведення військово-лікарської експертизи проводиться М(ВЛ)К для визначення придатності зокрема військовослужбовців до військової служби.
Відповідно до п.4, 6, 8 підрозділу 3 розділу VII Положення №285 у разі виявлення під час обстеження або лікування в ЗОЗ, ЗОЗ МВС, ЗОЗ НГУ у військовослужбовця захворювання, наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ця особа направляється на медичний огляд для встановлення придатності до військової служби за рішенням керівника ЗОЗ, ЗОЗ МВС, ЗОЗ НГУ на підставі подання керівника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, з одночасним інформуванням військової частини за місцем служби, про що робиться запис у медичній карті амбулаторного хворого (медичній карті стаціонарного хворого, медичній книжці), який підписується керівником ЗОЗ, ЗОЗ МВС, ЗОЗ НГУ.
Військовослужбовці оглядаються М(ВЛ)К у ЗОЗ МВС за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, поранення (травми, каліцтва, контузії), з метою визначення придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, поранення (травми, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва) - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави М(ВЛ)К винести рішення про придатність до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби. У разі якщо військовослужбовець визнається непридатним до служби в підрозділах спеціального призначення, М(ВЛ)К одночасно приймає постанову про придатність його до військової служби.
Відповідно до пунктів 1-3 розділу VIII Положення №285 за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).
Рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо поліцейських, військовослужбовців приймаються станом на дату їх медичного огляду, а щодо колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби,- на дату фактичного звільнення зі служби, військової служби за результатами розгляду документації, складеної в період проходження служби, військової служби.
Рішення (постанови) приймаються з урахуванням мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної в Направленні на медичний огляд.
Залежно від результатів проведеної лікарської та/або військово–лікарської експертизи М(ВЛ)К приймається рішення, яке може бути оформлене як Свідоцтво про хворобу, Довідка М(ВЛ)К або Постанова медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 23) (далі - Постанова М(ВЛ)К) (п.1 розділу Х Положення №285).
Рішення М(ВЛ)К оформлюється як Свідоцтво про хворобу, якщо за результатами медичного огляду поліцейський, військовослужбовець, здобувач вищої освіти у ЗВО, курсант визнані непридатними до служби (військової служби). В інших випадках рішення М(ВЛ)К щодо осіб, зазначених у пункті 2 розділу I цього Положення, оформлюється як Довідка М(ВЛ)К або Постанова М(ВЛ)К (п.2 розділу Х Положення №285).
Позивач в позовній заяві на обґрунтування протиправності рішення відповідача посилається на те, що під час проведення військово-лікарської експертизи та оцінювання його стану здоров`я не були враховані всі надані медичні документи, не досліджено динаміку розвитку захворювань та не встановлено належним чином причинно-наслідковий зв`язок між отриманою бойовою травмою та подальшим погіршенням стану здоров`я. На його переконання, висновки щодо причинного зв`язку окремих захворювань є необґрунтованими та суперечливими, оскільки частину захворювань безпідставно пов`язано із захистом Батьківщини, частину – лише з проходженням військової служби, а щодо інших такий зв`язок взагалі не встановлено. 
Суд зазначає, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підстав прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. 
Суд, в межах розгляду справи, не може надавати власну оцінку наявності чи відсутності підстав для визнання захворювань пов`язаним із захистом Батьківщини, чи не пов`язаним. 
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу, суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також згідно з висновками Верховного Суду, наведених у постановах від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 та від 16.04.2025 року у справі №160/31586/23, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
У цьому випадку, позивачем оскаржуються рішення ВЛК в контексті його незгоди з визначенням його медичного діагнозу, та не врахування ВЛК медичних даних, які на думку позивача, повинні бути враховані.
З огляду на правові позиції Верховного Суду, суд позбавлений можливості надати оцінку медичному діагнозу, оскільки це питання спеціальної компетенції, а не питання права.
Оскільки позивач акцентує увагу саме на незгоді з медичним діагнозом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування рішення ВЛК у формі довідки від 24.02.2026 № 2026-0224-0850-0258-3 в частині визначення причинного зв`язку захворювань, які визнані “з проходженням служби”, “не пов`язана з проходженням військової служби”. 
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд із урахуванням: травми від 04.01.2025 усіх медичних документів Позивача динаміки захворювань; встановити причинний зв`язок усіх захворювань як таких, що пов`язані із захистом Батьківщини, суд зазначає наступне.
Зазначена ВЛК, відповідно до п. 2.5.1 глави 2 Розділу І Положення № 402, є позаштатною. В зв`язку з цим, суд звертає увагу на тому, що Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних постійно діючих ВЛК у судовому порядку. 
Згідно із нормами Положення № 402, у разі незгоди із постановами позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК. 
У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. 
Оскарженню у судовому порядку, за приписами п. 2.4.10. розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК. 
Аналіз вказаних приписів Положення № 402 вказує на існування чіткої ієрархічної структури закладів, що здійснюють військово-лікарську експертизу, де ЦВЛК та ВЛК регіонів є штатними ВЛК та військово-медичними установами. 
При цьому, Положення № 402 встановлює чіткий алгоритм оскарження дій (бездіяльності) чи постанови ВЛК.
В свою чергу, в судовому порядку можуть бути оскаржені лише постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК. У матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача зі скаргою на рішення ВЛК Відповідача, що є предметом цього спору, до ВЛК регіону, тому звернення із цим позовом до суду не відповідає порядку оскарження, встановленому Положенням № 402, яким передбачено, що у судовому порядку оскаржуються постанови саме ВЛК регіонів та ЦВЛК, а не постанови позаштатних ВЛК закладів охорони здоров`я.
У разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно встановлення причинного зв`язку усіх захворювань як таких, що пов`язані із захистом Батьківщини, він має право звернутися до регіональної та Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови з підстав наявних хвороб позивача.
Отже, Положення № 402 встановлює спеціальний порядок перегляду постанов позаштатних військово-лікарських комісій. Такий перегляд здійснюється штатними військово-лікарськими комісіями, які наділені повноваженнями перевіряти законність та обґрунтованість постанов підпорядкованих ВЛК, скасовувати їх, направляти осіб на контрольний або повторний медичний огляд та приймати нові постанови.
Як встановлено судом, оскаржувану постанову прийнято позаштатною військово-лікарською комісією, водночас доказів звернення позивача зі скаргою до ВЛК регіону або Центральної військово-лікарської комісії матеріали справи не містять.
За таких обставин вимога позивача про зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд із врахуванням усіх медичних документів, динаміки розвитку захворювань та встановити причинний зв`язок усіх захворювань як таких, що пов`язані із захистом Батьківщини, не підлягає задоволенню, оскільки вирішення зазначених питань належить до компетенції штатних військово-лікарських комісій у порядку, визначеному Положенням № 402, а не суду.
При цьому суд зазначає, що відмова у задоволенні цих позовних вимог не позбавляє позивача права звернутися до ВЛК регіону, а в подальшому — до Центральної військово-лікарської комісії із заявою про перегляд постанови позаштатної ВЛК відповідно до порядку, встановленого Положенням № 402.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії, а також про зобов`язання провести повторний медичний огляд і встановити інший причинний зв`язок захворювань, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, не підлягає задоволенню.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради (вул. М`ясоєдовська, буд. 32, м. Одеса, 65007, код ЄДРПОУ 01998986).

Суддя С.О. Cтефанов

.